Справа № 702/701/21
Провадження № 2/702/58/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Жежер Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,
представника позивача ОСОБА_1
сторони - не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на повнолітню дочку з інвалідністю,
Позивач 26.11.2021 звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на повнолітню дочку з інвалідністю, посилаючись на те, що згідно рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 у справі №702/297/18, відповідач має сплачувати аліменти на утримання дитини: повнолітньої дочки інваліда 1-А групи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн щомісячно, безстроково, починаючи з 25.04.2018.
Дочка, через свою інвалідність є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду. Вони знаходяться у скрутному матеріальному становищі та потребують матеріальної допомоги на утримання, догляд та лікування повнолітньої дитини з інвалідністю, оскільки несуть витрати на харчування, одяг, сплату комунальних послуг, купівлю предметів для навчання, а також проходження реабілітаційних курсів для дітей з інвалідністю.
В свою чергу, відповідач аліментні виплати на утримання та лікування дочки не надає, з огляду на що вона змушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою.
Дочка є інвалідом 1-А групи, яка визнана недієздатною рішенням суду від 14.11.2012. Вона є її опікуном. Дитина без нагляду сама не може перебувати. Дякуючи допомозі її батьків, вона працює медичною сестрою, отримує мінімальну зарплатню, а дочка отримує пенсію по інвалідності, в розмірі 5 000 грн. Цих коштів їм не вистачає, оскільки вартість одних лише комунальних послуг складає левову частину її доходів, не кажучи вже про лікування, харчування та одяг. Розміру аліментів, що відповідач мав би сплачувати раніше, недостатній для забезпечення навіть мінімальних потреб дитини. Однак, відповідач і зазначених коштів не надає, всі витрати вона несе самостійно.
У зв`язку із вище вказаним, є очевидним, що витрати необхідні для виховання, лікування та проживання дитини зростають. В свою чергу, відповідач має стабільний щомісячний дохід, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї непрацездатної дочки, проте навмисно цього не робить.
Відповідач не надає ніякої матеріальної і моральної допомоги на утримання дочки, не спілкується з останньою, самоусуваючись від виконання батьківських обов`язків по відношення до своєї дитини.
Просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_3 , 1969 року народження, на користь позивача ОСОБА_2 , 1975 року народження, аліменти на утримання повнолітньої дочки з інвалідністю в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність та сплату судового збору покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 03.06.2022 постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280-283 ЦПК України.
Суд з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України).
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.08.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районної ради Черкаської області (а. с. 5).
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №077503, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має першу А групу інвалідності, інвалід з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново (а.с. 6).
Згідно з довідкою № 318 від 25.11.2021, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, на утриманні ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 знаходиться дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 1 групи (а. с. 7).
Відповідно до довідки № 317 від 25.11.2021, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, до складу сім`ї ОСОБА_2 входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).
Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Судом встановлено, що згідно з рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки інваліда І А групи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, безстроково, починаючи з 25.04.2018 (а.с. 2 - 3).
Таким чином, згідно з рішенням суду стягнуто з відповідача кошти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивач просить збільшити розмір стягуваних коштів на утримання дитини з 1 000 грн на 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. Проте зазначені позивачем обставини про збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача коштів у частці від заробітку не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки рішенням суду стягнуто з відповідача кошти у твердій грошовій сумі.
Частина 3 ст. 181 СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, за позовом стягувача аліментів.
Відповідно до зазначеного положення закону право вибору способу стягнення аліментів надано тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений за позовом одержувача аліментів.
Судом встановлено, що за заявою позивачки рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 встановлено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та визначено їх розмір 1 000 грн (ст. 183 СК України).
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, збільшення або зменшення розміру аліментів можливе лише у спосіб стягнення аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками.
Рішенням суду встановлено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому збільшення, зменшення розміру аліментів можливе лише шляхом збільшення або зменшення твердої грошової суми.

Відповідно до позовної заяви вимог про зміну способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду позивач не ставить.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на предмет спору на власний розсуд.

Оскільки збільшення розміру аліментів можливе лише у межах визначеного способу стягнення, збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1 000 грн на 1/3 частку від доходу батька дитини без зміни способу стягнення аліментів неможливо.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, змагальності сторін щодо доведення обставин, які мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280-289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на повнолітню дочку з інвалідністю відмовити повністю.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 .

Суддя Ю.М.Жежер