Справа № 2-1265/12
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі Париста А.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків звернення до виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2021 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» вернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків звернення до виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва в цивільній справі № 1265/12 в частині стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» зі ОСОБА_2 .

Свою заяву заявник обґрунтував наступним.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2012 року по справі № 2-1265/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 845 548,90 грн. та судового збору 1 609,50 грн. позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволені. В подальшому за вказаним вище рішенням суду було видано виконавчі документи, які в свою чергу були пред`явлені до примусового виконання. 09.07.2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського району управління юстиції у м. Києву Дубае Артуром Михайловичем було відкрито виконавче провадження, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №33303178. 24.12.2015 року заступником начальника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Слободчик Д.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документа Стягувану. Натомість, відповідну постанову не було вручено Стягувану разом з виконавчим документом. Стягувач дізнався про Постанову за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Так, АТ «Універсал Банк» неодноразово зверталось з письмовими запитами та скаргами до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (копію запитів та скарг надаємо в додатках до заяви). Проте, жодної відповіді так і не отримано. Водночас з 12 березня на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211). Враховуючи складну епідеміологічну ситуацію з захворюваністю на коронавірус COVID-19, відділи державної виконавчої служби не здійснюють прийом громадян. А тому, АТ «Універсал Банк» позбавлено можливості відвідати ВДВС особисто для отримання довідки. А відповідь на неодноразові запити ВДВС не надає. Згідно перевірки бази даних АСВП станом на теперішній час вищевказаний виконавчий документ на виконанні у ВДВС не перебуває. Проте, ані постанова про повернення виконавчого документа стягувану, ані оригінал виконавчого листа № 2-1265/2012 від 15.06.2012 р. щодо боржника ОСОБА_2 на поштову адресу АТ «Універсал Банк» не надходили. Даний факт також підтверджує Довідка про перевірку журналів вхідної кореспонденції за підписом уповноважених осіб та АКТ про проведення перевірки оригіналів документів.

До судового розгляду заяви сторони, представник заявника не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені заявником підстави, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 723899 грн. 19 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2011 року заочне рішення від 08 вересня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

27 березня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 845548 грн. 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 1609 грн. 50 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 1609 грн. 50 коп. судового збору.

14 червня 2019 року стягувач АТ «Універсал Банк» звернувся з заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни з заявою про примусове виконання рішення.

14 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1265/2012 виданий 15.06.2012 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 845548 грн. 90 коп. та судовий збір 1609 грн. 50 коп. (ВП № 59365256).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни від 18.01.2022 року (ВП № 59365256) виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконання рішення суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост.13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів) акти, довідки, виписки або витяги з них, належним чином засвідченні їх копії (в тому числі їх електронні копії), що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. За ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Характеризуючи письмові докази як документи, їх властиві такі ознаки: як письмова форма, призначення та характер відомостей, що містяться в них.

Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій корпії, оскільки оригінал документа є єдиним примірником, то судом оригінали документів вимагаються лише для ознайомлення та огляду в судовому засіданні, при цьому в справі залишаються належним чином завірені копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних) копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достовірність означає відповідність інформації, отримуваної із доказу, яка підтверджується шляхом зіставлення отриманої інформації з інших доказів, через порівняння, проведення відповідної експертизи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Достатність доказів являється більш ніж не кількісним, а якісним показником, оскільки значення має та сукупність доказів, яка надає можливість суду шляхом всебічного дослідження правильно вирішити справу. Достатність доказів встановлюється і оцінюється судом на основі матеріалів справи шляхом особистого внутрішнього переконання, що є результатом логіко-процесуальної діяльності судді.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація цього обов`язку відбувається шляхом переконання суду у достовірності наведених фактів. Обов`язок доказування покладається на сторони, у зв`язку з чим відбувається реалізація принципу змагальності сторін та свободи в надані ними своїх доказів суду і у доведенні перед судом їх переконливості.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадках, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ перехідних положень п. 17.4 ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів втрати виданого Деснянським районним судом м. Києва виконавчого листа, підстави видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконаннявідсутні.

З урахування викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 442, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків звернення до виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: