"02" червня 2022 р. Справа № 363/211/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участю секретаря Тищенко К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває дана цивільна справа.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.
17.02.2022 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частиниз тих підстав, що його вимоги мають розглядатися адміністративним судом, а не місцевим загальним судом.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд закрити провадження у справі з підстав, викладених у клопотанні.

Позивач у підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання представника відповідача, та просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду у порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на отримання житла. Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

За правилами статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані з поновленням ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, суд вважає, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позаяк у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, отже, такий спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло військовослужбовця, звільненого з військової служби згідно з пунктом 6 «Б» та виключеного із списків особового складу частини.

Велика Палата Верховного Суду вже висловлювалась щодо застосування норм права у спірних правовідносинах у цій категорії спорів, зокрема у справі № 806/104/16 (постанова від 18 квітня 2018 року № 11-166апп18). Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16.

Враховуючи, що правовідносини які виникли між сторонами, за своїм змістом носять цивільно-правовий характер, оскільки виникли із житлових відносин та пов`язані з набуттям службового житла в користування, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з тих підстав, що розгляд цієї справи має здійснюватися у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 259, 260, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Котлярова