Справа № 686/4987/22
Провадження № 2/686/3248/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту нерухомого майна, -

встановив:

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту нерухомого майна.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що згідно інформаційної довідки № 295890081 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (копія додається) вбачається, що постановою державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Чубар С.В. від 22.05.2007 року б/н, зареєстровано обтяження - накладено арешт на невизначене нерухоме майно боржника (за реєстраційним номером обтяження - 5040222), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Позивачка є дружиною ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після чого, 17.04.2019 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, листом приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Шевцової І.А. від 23.12.2021 року позивачці було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту із майна покійного ОСОБА_2

24 січня 2022 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся із запитом до відповідача на який згідно листа від 31.01.2022 року надано відповідь: «... АДРЕСА_1 є підвідомчою Першому відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький). Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі не виявлено виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Згідно п.п 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, що затверджені наказом Міністерства юстиції. України № 1829/5 від 07.06.2017 р., передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не має підстав для зняття обтяження за № 5040222, зареєстрованого 30.05.2007 року на підставі постанови б/н від 22.05.2007 року державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Чубара С.В.».

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт (обтяження) нерухомого майна ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови б/н державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Чубар С.В. від 22.05.2007 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

22 березня 2022 року представник відповідача Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав до суду відзив на позов ОСОБА_1 , у якому щодо розгляду даної справи поклався на розсуд суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача - Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки № 295890081 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (копія додається) вбачається, що постановою державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Чубар С.В. від 22.05.2007 року б/н, зареєстровано обтяження - накладено арешт на невизначене нерухоме майно боржника (за реєстраційним номером обтяження - 5040222), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), який був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.04.2019 року серії НОМЕР_2 .

17.04.2019 року, ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Шевцової І.А. від 23.12.2021 року позивачці було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту із майна покійного ОСОБА_2

24 січня 2022 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся із запитом до відповідача на який згідно листа від 31.01.2022 року надано відповідь: «... АДРЕСА_1 є підвідомчою Першому відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький). Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі не виявлено виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Згідно п.п 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, що затверджені наказом Міністерства юстиції. України № 1829/5 від 07.06.2017 р., передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не має підстав для зняття обтяження за № 5040222, зареєстрованого 30.05.2007 року на підставі постанови б/н від 22.05.2007 року державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Чубара С.В.».

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Аналогічна норма міститься у ст. 56 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Тобто, арешт майна виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання і спрямований на те, щоб гарантувати кредитору право на задоволення його вимог за рахунок майна, за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також, провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Згідно п. 4.10.2. Інструкції «Про порядок проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Однак, відповідачем не надано доказів існування на момент розгляду спору у суді виконавчого провадження, у межах якого накладено зазначене обтяження (тип - арешт нерухомого (невизначеного) майна) відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та не надано доказів того, які та чиї реальні вимоги на даний час забезпечує обтяження за реєстраційним номером - 5040222.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 658/715/16-ц та від 18.09.2019 року у справі №826/16025/18 зазначено, що спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби, з приводу зняття арешту з нерухомого майна має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1, ч. З ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про траво на спадщину не впливає на його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна буд-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від в оді інших осіб.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що на виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не перебуває виконавче провадження, де б боржником був зазначений ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивача не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. ст. 3, 10-13, 76, 81, 82, 89, 141, 206, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати арешт (обтяження) нерухомого майна ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), що накладений на підставі постанови б/н державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Чубар С.В. від 22.05.2007 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 травня 2022 року.

Суддя О.М. Палінчак