Провадження № 6/522/110/22
УХВАЛА

02 червня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, був задоволений частково.

30.01.2019 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому заявник посилається на те, що рішення від 03.04.2017 року були прийнято у відсутність відповідача та його представника. Відповідачем подана апеляційна скарга на вищевказане рішення, а тому воно не набуло чинності, у зв`язку з чим виконавчий лист виданий на виконання рішення підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання сторони не з`явились.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає заява представника ОСОБА_1 необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, був задоволений частково.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 квітня 2017 року, залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України, передбачено, що суд який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 2ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У п. 5 ч. 1ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України,ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» обставин для визнання виконавчого листа, який був виданий на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2017 року таким, що не підлягає виконанню, не вбачається. Крім того, на даний час вказане рішення набуло чинності, тому визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню фактично порушить принцип обов`язковості виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, необґрунтована, недоведена та задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. ч. 1, 6 ст. 259, 260, 261, 262, 264, 265, 352, 353, 432 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

02.06.2022