Справа № 296/7605/21 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

27 січня 2022 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Галацевич О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради про відшкодування вартості придбаних ліків в зв`язку з ненаданням медичних послуг, пов`язаних з лікуванням гострої респіраторної хвороби COVID-19,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11 січня 2022 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу, подану 05 січня 2022 року на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2021 року, залишено без руху та надано строк для звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку та докази, які їх підтверджують.

24 січня 2022 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції подав суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як підставу для поновлення строку зазначив, що розгляд справи відбувся у спрощеному порядку без виклику сторін, копію судового рішення отримав 07 грудня 2021 року від своїх сусідів по будинку. Також зазначив, що в період оскарження рішення Житомирська область перебувала в червоній зоні карантинних обмежень, викликаних короновірусною інфекцією COVID-19, та з метою уникнення спілкування із особами-носіями вказаної хвороби перебував на дачному масиві за межами м.Житомира. Окрім того вказав, що в період з 18 листопада 2020 року по 11 грудня 2020 року переніс у тяжкій формі захворювання на вказану короновірусну респіраторну хворобу, у зв`язку з чим по даний час проходить реабілітацію.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, яке може бути забезпечено шляхом розгляду по суті та наданні належної оцінки доводам заінтересованої сторони.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 вручене за довіреністю 02 грудня 2021 року (а.с.61).

Враховуючи викладене та з метою дотримання пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечення доступу до суду, вказані ОСОБА_1 у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не суперечать матеріалам справи, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 127, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя