У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2022 Справа №607/21204/21

13 січня 2022 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Магдич Ольги Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо боржника ОСОБА_1 , встановлене постановою державного виконавця ВП №10104455 від 19 березня 2019 року. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 24 березня 2003 року Сакським районним судом видано виконавчий лист №2-1261 про стягнення із нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Постановою державного виконавця від 14 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження ВП №10104455. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Лавра М.В. 19 березня 2019 року винесено постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо боржника ОСОБА_1 . Заявник вказує, що внаслідок складних життєвих обставин у нього не було фінансової можливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_2 неповнолітня дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, відтак, постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) закінчено виконавче провадження ВП №10104455, а виконавчий лист повернуто стягувачу. На даний час, він зміг знайти роботу за кордоном, та зможе погасити наявну у нього заборгованість зі сплати аліментів. Однак, він позбавлений можливості виїхати за межі території України, у зв`язку із наявністю постанови державного виконавця від 19 березня 2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. За вказаних обставин просить заяву задовольнити, оскільки вважає, що скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідає інтересам стягувача та боржника, оскільки внаслідок виїзду за кордон він погасить наявну перед стягувачкою заборгованість зі сплати аліментів.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Магдич О.О. заявлені вимоги підтримала та просила задоволити їх у повному обсязі з підстав, що викладені у заяві. Просила суд також взяти до уваги, що скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не є підставою для скасування постанови про накладення арешту на його майно та виключення його із реєстру боржників.

Від Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, при розгляді справи покладаються на думку суду. Також зазначають, що станом на 13 січня 2022 року у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не перебуває на виконанні виконавчий лист №2-1261 виданий 24 березня 2003 року Сакським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Судом установлено:

24 березня 2003 року Сакським районним судом видано виконавчий лист №2-1261 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

На виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було відкрито виконавче провадження ВП №10104455.

19 березня 2019 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ларва М.В. винесено постанову ВП №10104455, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №2-1261 від 24 березня 2003 року.

05 листопада 2020 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову ВП №10104455 про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 05 листопада 2020 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову ВП №10104455 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

До матеріалів заяви заявником долучено переклад з польської на українську мову заявки про доручення виконання роботи іноземцем, з якої убачається, що ОСОБА_1 уповноважений на виконання роботи на посаду бетонник у Товаристві з обмеженою відповідальністю «LUXBUDINVEST», місцезнаходження якого Республіка Польща, воєводство Поморське, район Гдиня, місцевість Гдиня, вул. Звицєнства, 241/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Отже, за змістом ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав люини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки виконавчий документ повернутий стягувачу, згідно постанови державного виконавця від 05 листопада 2020 року, у суду відсутні докази щодо свідомого ухилення боржником від виконання зобов`язань, а тому наявні підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 260, 354, 355, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 , вжите постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ларва Мар`яною Віталіївною ВП №10104455 від 19 березня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 13 січня 2022 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка