Провадження 2/127/5275/21
У Х В А Л А

25 травня 2022 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

з 02.12.2021 року в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/31914/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Позов мотивований тим, що маючи право на обов`язкову частку в праві на спадщину, що відкрилась після смерті матері сторін ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Оскільки позивач не мав оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно 23/100 частку будинку АДРЕСА_1 , він неодноразово усно і письмово звертався до відповідача з вимогою надати оригінал, однак, не отримував відповіді. Крім того, нотаріус звертався до компетентних органів із відповідним запитом про надання дубліката свідоцтва про право власності спадкодавця на майно, однак, у видачі дубліката правовстановлюючого документа також було відмовлено в зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не погодився на видачу дубліката та вказав про наявність у нього оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1 , надавши його копію.

За таких обставин у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено. Неправомірні дії відповідача і порушення його права стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

25.05.2022 року, до закінчення підготовчого провадження, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відмову від позову до ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у справі. Зауважив, що після звернення до суду з позовом і відкриття провадження у справі відповідач надав нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно, сам отримав свідоцтво про право на спадщину за законом і на даний час перешкод для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом також немає. Відповідно до ст. 142 ЦПК України просив повернути йому 50% сплаченого судового збору з державного бюджету, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати: 50 % судового збору в розмірі 473,68 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала клопотання, суду пояснила, що ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 , оскільки в позасудовому порядку оформити право на спадщину не міг через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 . Неодноразові звернення в позасудовому порядку до відповідача, звернення за видачею дубліката правовстановлюючого документа, не дали жодних результатів. Відповідачі перешкоджав у видачі дубліката і подав лист до Вінницької міської ради, що підстав для видачі дубліката немає, оскільки сам оригінал не втрачений і зберігається у нього. Наголосила, що відповідач навмисно затягував та перешкоджав ОСОБА_1 в оформленні спадщини після смерті матері, а надав оригінал свідоцтва лише після отримання ухвали про відкриття провадження у даній справі та призначення справи до розгляду. Вважає такі дії відповідача неправомірними і на підставі ст.. 142 ЦПК України просила стягнути судові витрати з відповідача. Додала, що 20.05.2022 року позивач ОСОБА_1 також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері.

В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечив проти закриття провадження у справі, однак, заперечив щодо стягнення з нього витрат позивача на правничу допомогу 10 000 грн. Суду пояснив, що між ним та позивачем тривалі неприязні стосунки. Запити позивача щодо передачі йому оригіналу документа він не отримував, до нього лише приходили анонімні листи без підпису і без дати. Після звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження у справі він надав нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно і отримав свідоцтво про право на спадщину.

Вислухавши пояснення учасників справи суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 255 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд роз`яснює позивачеві положення частини 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно вимог частин 2, 3 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пунктом 2 частини 2 статті 200 ЦПК України визначено: за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним прийняти відмову позивача від позову і закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Спір щодо розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст.. 142 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

До Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , 1956 р.н., звернувся 19.02.2019 року, повідомивши також про іншого спадкоємця ОСОБА_2

ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернувся 11.03.2019 року та надав дублікат заповіту від 15.07.2009 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 44/2019, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , дублікат чи оригінал правовстановлюючого документа відповідач не надав.

У зв`язку з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори неодноразово, 10.06.2020 року, 25.06.2021 року звертався із запитами до компетентних органів про надання дубліката правовстановлюючого документа на спадкове майно - свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 свідчать про отримання ним 30.07.2021 року, 04.08.2021 року від ОСОБА_1 та отримання ним 18.05.2021 року, 13.11.2021 року, 08.12.2021 року від представника ОСОБА_4 запитів щодо надання оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 (а.с. 49, 50).

До виконкому Вінницької міської ради із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності позивач звернувся 05.08.2021 року.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності від 02.09.2021 року, до виконавчого комітету Вінницької міської ради надійшло звернення ОСОБА_2 , який повідомив, що оригінал правовстановлюючого документа на будинок АДРЕСА_1 знаходиться у нього, також він надав копію свідоцтва № НОМЕР_1 від 21.12.1990 року, тому комісією було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу КП «ВМБТІ» на підготовку рішення виконкому ВМР з подальшою видачею свідоцтва про право власності на вказаний будинок (а.с. 38-39 т. 1).

17.09.2021 року державний нотаріус Другої вінницької державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки спадкоємцем не було подано правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на 23/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 43-44 т. 1).

З метою захисту порушеного права 23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, провадження у справі було відкрите 02.12.2021 року.

16.12.2021 року судом зареєстровано письмовий відзив ОСОБА_2 на позов.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 отримав 04.02.2022 року, надавши його копію до справи 07.02.2022 року (а.с. 1-2 т.2).

В зв`язку з наданням правовстановлюючого документа нотаріусу 20.05.2022 року свідоцтво про право на спадщину за законом було видано позивачу ОСОБА_1 .

25.05.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відмову позову, в зв`язку з задоволенням його вимог відповідачем після звернення до суду з позовом.

Згідно договору про надання правничої допомоги адвокатом Медончак М.М. від 12.05.2021 року, акту наданих послуг (детальний опис робіт) від 25.05.2022 року, квитанції від 12.05.2021 року про сплату позивачем гонорару адвокату Медончак М.М., позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Дана сума також була обумовлена в самому договорі від 12.05.2021 року (п. 4.1).

Орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу також був заявлений в позові.

Судовий збір був сплачений позивачем в сумі 947,37 грн. (а.с. 100).

Для цілей розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує вимоги ст. 137 ЦПК України, а також складність справи та виконані адвокатами роботи, час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, ціну позову та значення справи для сторін.

Суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат такою, що підлягає задоволенню, оскільки після відкриття провадження у справі позивач не підтримав своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем.

Тому на підставі ч. 2, 3 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 473,68 грн., решту 50% стягнути з відповідача ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 142, 200, 255, 258-260 ЦПК України,

у х в а л и в :

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Зобов`язати УДКСУ у м. Вінниці Вінницької області повернути ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, в сумі 473 (чотириста сімдесят три) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом в сумі 473 (чотириста сімдесят три) грн. 68 коп., а також витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали, відповідно до ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Повну ухвалу складено 30 травня 2022 року.

Суддя: