Справа № 2-н-571/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря судового засідання Івашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву стягувача АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі №2н-571/10, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі №2н-571/10, а саме судового наказу, виданого 12.04.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12.04.2010 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області видав виконавчий документ №2н-571/10 (судовий наказ) за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь АТ КБ ПриватБанк.

При підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС - виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату.

У зв`язку з наведеним, просить суд поновити строк пред`явлення виконавчого документу №2н-571/10 від 12.04.2010, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та видати дублікат такого.

Стягувач і боржник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

З огляду на положення ч. 3 ст. 433 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву без учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч.1ст.12Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ст. 433ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України з даної категорії питань щодо пропуску процесуальних строків, суди повинні дослідити поважність пропуску цих строків і виходити з того, що ці причини повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника для вчинення певних процесуальних дій.

Судом встановлено, що 12.04.2010 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ по справі № 2н-571/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 35 208, 21 грн. та сплаченого судового збору 206, 04 грн.

Як слідує з відповіді відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 21763 від 25.11.2021 на виконанні Ужгородському міському відділі перебувало виконавче провадження №20156660 по примусовому стягненню судового наказу № 2н-571/10, виданого 12.04.2010 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 35 414, 25 грн.

30.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Оригінали виконавчих документів та постанови про повернення таких були надіслані на адресу стягувача. Станом на день надання відповіді, згідно з перевіркою даних АСВП в Ужгородському міському відділі ДВС, виконавче провадження по примусовому виконанні судового наказу № 2н-571/10, на виконанні не перебуває та повторно не надходив.

Як визначено у п.п.2 ч.1 ст. 22 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого документа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року.

Отже, так як державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 30.12.2010, останній мав звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у строк до 30.12.2011.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся із заявою до суду 30.12.2021, тобто по спливу десяти років від дати встановленої законодавством.

При цьому заявником не надано суду жодних доказів про вчинення яких-небудь дій щодо супроводження виконавчого провадження, у тому числі звернення до державної виконавчої служби за інформацією про хід виконання рішення суду, чи вчинення інших дій зі стягнення заборгованості.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому відповідно до ст.89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

На переконання суду, єдиною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку. Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

При цьому, судом не приймаються до уваги в якості поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання посилання представника заявника на кадрові зміни у первісного стягувача та необхідність значного часу для передання прав вимоги до нового кредитора, оскільки вказані твердження жодним належним та допустимим доказом не підтверджені та не є поважними причинами для поновлення строку звернення до виконання виконавчих листів, а відтак вказані обставини не дають суду підстав для поновлення вказаних строків та задоволення заяви.

Враховуючи, що заявник мав змогу пред`явити виконавчий лист по цивільній справі №2н -571/10 до примусового виконання, а також приймаючи до уваги, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, доказів його переривання, відповідно до ч. 4ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суду не надано, так само, як і не зазначено інших поважних причин пропуску цього строку, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог заяви АТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу №2н-571/10 до виконання слід відмовити.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження факту втрати виконавчого документу по цивільній справі №2н-571/10 за період встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання строку, тобто з 30.12.2010 по 30.12.2011, суду також не надано.

Таким чином,суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа у справі.

Узагальнюючи наведене у суду відсутні підстави для задоволення заяви для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу №2н-571/10 до виконання та вимог стягувача щодо видачу дубліката виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.223,247,260,433 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви стягувача АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі №2н-571/10, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник