КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/697/2022
справа № 367/1374/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ірпінського районного суду Київської області від 02.09. 2021 року, постановлене суддею Мерзлим Л.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

У С Т А Н О В И Л А :

25 лютого 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем із 1998 року по 2020 рік. Від цього шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.07.2020 року заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 були стягуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь позивача , починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 09.02.2021 року син став повнолітнім.

Згідно розрахунку заборгованості від 17.02.2021 року, розрахованої державним виконавцем, заборгованість відповідача за період з 01.11.2019 року по 09.02.2021 року становить 39 349 гривень 26 копійок.

Позивач вказала, що загальна сума пені за період 01.11.2019 року по 09.02.2021 року становить 96747 гривень 95 коп., однак, відповідно до вимог ст.196 ч.1 СК України вона просить стягнути на її користь пеню в розмірі заборгованості 39 349 гривень 26 копійок.

Відповідач та його представник були повідомлені про заявлені вимоги, представник відповідача ОСОБА_1 ознайомилася із матеріалами справи 24.05.2021 року, відповідач та його представник надали свої письмові пояснення по справі ( а.с.49-51)

Рішенням Ірпінського районного суду Київської області від 02.09. 2021 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 39 349 гривень 26 копійок.

Не погодившись із рішенням суду, 23.12.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що судом було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи, надав неналежну оцінку наявним у справі доказам та помилково вважав встановленими обставини, на які посилався позивач.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги законні і доведені , а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 1998 року по 2020 рік.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.07.2020 року заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь позивача , починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 09.02.2021 року син став повнолітнім.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 17.02.2021 року, розрахованої державним виконавцем, заборгованість відповідача за період з 01.11.2019 року по 09.02.2021 року становить 39 349 гривень 26 копійок.( а.с.7)

Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2021 року за № 63141007 боржником рішення суду виконано, сплачено аліменти до повноліття, у зв`язку із чим виконавче провадження закінчено( а.с.24).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховано несплату відповідачем аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2003 року народження, за період з 01.11.2019 року по 09.02.2021 року, що становить 39 349 гривень 26 копійок, оскільки вказана заборгованість розрахована в установленому законом порядку державним виконавцем, відповідачем була визнана вказана заборгованість та сплачена повністю, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження.

Позивачем надано суду вірний розрахунок розміру пені за період з 01.11.2019 року по 09.02.2021 року у сумі 96 747 гривень 95 коп.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про зменшення розміру пені до суми заборгованості 39 349 гривень 26 копійок, як передбачено ст. 196 ч.1 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи 02.09.2021 року, про що в матеріалах справи є його розписка ( а.с.46), а на а.с. 47-48 заява представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за № 367/1374/21 за відсутності представника відповідача.

Справа за № 367/1374/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а не про сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини , яка продовжує навчання, про що свідчить текст позовної заяви та прохальна частина позовної заяви.

Та обставина , що після слів «Позовна заява» вказано «про сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини , яка продовжує навчання», на думку колегії суддів, не впливає на суть позовних вимог, які вказані в тексті позовної заяви та її прохальній частині, оскільки в прохальній частині позивач чітко виклала свої вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Суддя - доповідач:

Судді: