Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2022 Справа №607/21653/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її утримання до 3 000 грн., щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2014 у справі №607/21383/13-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на її утримання в розмірі 200,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.11.2013. На виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист про примусове стягнення аліментів у відповідності до вищевказаного рішення суду, проте за заявою стягувача виконавчий документ було повернуто, оскільки відповідач добровільно погодився фінансово допомагати. Однак, станом на день подання позову відповідач матеріальної допомоги не надає, на усні прохання відповідає відмовою. Матеріальний стан позивача залишається важким, додаткових прибутків окрім пенсії у неї немає, крім того існують додаткові витрати на продукти харчування, ліки, комунальні платежі, що і зумовило звернення до суду із даним позовом. Відповідач, в свою чергу, працює та отримує стабільну заробітну плату, що дозволяє надавати позивачу матеріальну допомогу у заявленому розмірі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 30.11.2021 відкрите провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.02.2022 судом отримано відзив на позов, згідно якого відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує, оскільки позивачкою обрано невірний спосіб захисту своїх прав, а також не доведено потреби у наданні їй матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Позивачка отримує пенсію, розмір якої є вищим за прожитковий мінімум встановлений для непрацездатних осіб, та субсидії з оплати комунальних послуг за місцем її проживання, при цьому доказів понесених додаткових витрат не надає. Відповідач звертає увагу, що його матеріальне становище не є задовільним. На даний час він не працевлаштований та не отримує доходу, перебуває у зареєстрованому шлюбі в якому у нього народилася дочка, яка знаходиться на його утриманні. Будь-яких соціальних допомог він не отримує та протягом тривалого часу хворіє туберкульозом. Крім того у позивачки є ще двоє дочок, які перебувають за межами України та матеріальне становище яких є значно кращим ніж у відповідача.

27.04.2022 було здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями згідно розпорядження №385 від 27.04.2022, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я.

Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 02.05.2022 прийнято дану справу до провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.2022.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, проте представник подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав зазначених у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.1981), а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 23.07.1970).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2014 у справі №607/21383/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 200,00 грн., щомісячно, починаючи з 18.11.2013.

Даним рішенням суду, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На виконання вищевказаного рішення суду 27.01.2014 видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 15.12.2014 виконавчий лист повернено стягувачеві без подальшого виконання, у зв`язку із надходженням відповідної заяви стягувача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Тернопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з 01.01.2021 по 30.11.2021 складає 22 148,43 грн., що підтверджується довідкою про доходи №5464 6218 9844 2414 від 16.11.2021, тобто близько 2000 грн. на місяць.

Згідно відомостей Управління соціальної політики Тернопільської міської ради ОСОБА_1 станом на 16.11.2021 не зареєстрована як одержувач допомог, про що видана довідка №7531 від 16.11.2021.

02.11.2021 Дочірнім підприємством «Люкс - Житло - 1» приватного підприємства «Люкс» видано довідку №1304 про те, що ОСОБА_1 , як співвласник, проживає одна та зареєстрована у чотирьохкімнатній квартирі по АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_2 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 21.08.1996 Міським бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі №15005.

Згідно повідомлення про надання субсидій №124591, ОСОБА_1 призначено готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , з листопада 2021 року по квітень 2022 року, включно, щомісяця в сумі 2001,73 грн.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарної хворої №00877 виданої 11.02.2022 Тернопільським некомерційним підприємством «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» Спеціалізоване кардіологічне відділення, ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні з 02.02.2022 по 11.02.2022. В подальшому рекомендовано спостереження у лікарів, вживання ліків та інше.

Стороною позивача до матеріалів справи також долучено платіжні документи щодо витрат на ліки та лікування позивачки за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року.

Відповідач ОСОБА_2 з 15.09.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим 15.09.2007 виконавчим комітетом Березівської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

У даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане 25.09.2009 Березівською сільською радою Хустського району Закарпатської області).

Згідно повідомлень відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради №266/28-03 від 03.02.2022 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровдім» №2 від 16.02.2022, ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_12 та дочкою ОСОБА_13 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 01.02.2022 №70, ОСОБА_2 за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року отримував заробітну плату в загальному розмірі 21 000 грн., за період з лютого 2021 року по липень 2021 року - інформація про доходи відсутня.

ОСОБА_2 станом на 27.01.2022 не зареєстрований, як одержувач допомоги, про що Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради видана довідка №340 від 27.01.2022.

Згідно довідки №10 від 03.02.2022, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в Тернопільській художній школі імені Михайла Бойчука в 2 класі, відділ «Образотворче мистецтво».

В період з листопада 2021 року по січень 2022 року ОСОБА_2 в рахунок оплати навчання дочки у художній школі здійснено переказ коштів по 263,00 грн. щомісяця, що підтверджується дублікатами відповідних квитанцій АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) хворого ТБ 09 від 13.04.2010, ОСОБА_2 в період з 11.03.2009 по 13.04.2010 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу туберкульозного захворювання. В подальшому рекомендовано продовжити лікування, приймати ліки, спостерігатися у лікаря.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від працездатності та майнового стану повнолітніх дочки, сина (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц).

Судом встановлено, що позивач є непрацездатною мамою відповідача, яка потребує матеріальної допомоги, що випливає з низького рівня її пенсійного забезпечення (близько 2000 грн. на місяць та інших доходів немає), стану здоров`я (необхідність купувати ліки для лікування хвороби серця), необхідності утримувати житло.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Глава 17 СК, у якій містяться норми щодо обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, не містить положення про можливість зміни розміру аліментів на батьків, визначених рішенням суду, за рішенням іншого суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати статтю 192 СК за аналогією закону, як таку що регулює подібні за змістом відносини.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2014 у справі №607/21383/13-ц та стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судом враховано наявність у позивача двох інших повнолітніх дітей, які також зобов`язані утримувати матір, наявність у відповідача малолітньої дитини, тому у задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо невірно обраного захисту позивачем своїх прав, а саме те, що позовна вимога містить прохання про стягнення аліментів, а не про збільшення розміру вже стягнутих за рішенням суду аліментів.

Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 по справі №570/997/19 висловив наступну правову позицію: «Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Верховний Суд наголошує, що позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Як вбачається із вступної частини позовної заяви (заголовок позову) та мотивувальної частини, у якій зазначається про первинне рішення суду, яким стягнуті з відповідача на користь позивача аліменти, дана позовна заява подана саме для збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду від 24.01.2014. Зазначення позивачем у прохальній частині позову про стягнення аліментів, без прохання збільшити їх розмір, суд вважає недосконалістю позовної заяви, яка не впливає на її суть. Також, позивачу не можна ставити у вину не посилання у мотивувальній частині позову на норми матеріального права. Стаття 175 ЦПК України, яка містить вимоги до позовної заяви, такого обов`язку позивача не встановлює.

Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, який підлягав сплаті при зверненні до суду мав би складати 908,00 грн., однак позивач звільнена від його сплати по даній категорії справ.

Позов задоволено на 50%, відтак із відповідача в дохід держави слід стягнути 454,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання матері - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2014 у справі №607/21383/13-ц, та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Рішення складено та підписано 24.05.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук