Справа № 288/1881/21
Провадження № 2/288/99/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Костюк О.В.,

представника позивача Яковенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Попільнянський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі Відповідач), треті особи: які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Попільнянський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконанню, в якому вказує, що 29.09.2021 року Попільнянським відділом ДВС відкрито виконавче провадження №66895280, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича виданого 24.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №14206.

Виконавчий напис нотаріусом був виданий на вимогу товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», за кредитним договором №190674 від 09.10.2019 року. За даним кредитним договором, за період з 22.03.2020 року по 24.03.2021 року, заборгованість складає: за тілом кредиту 3900 гривень, за відсотками і комісією 8892 гривні, за пенею 1750 гривень. Також виконавчим написом визначено стягнути з мене 50 гривень за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис нотаріуса вважаю таким, що не підлягає до виконання за вищевикладених підстав.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Вперше про наявність такого боргу перед Відповідачем, позивач дізнався при ознайомленні з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за фінансовим договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Позивач не згоден із сумою нарахованих платежів згідно виконавчого напису, а також із строком за який нараховані платежі.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в сумі 14 592 гривні.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

До суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просив задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису № 14206 від 24.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 454,00 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

23 листопада 2021 року на адресу суду від директора ТОВ «Фінпром маркет» надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді, яке він обґрунтовує тим, що наявність заборгованості позивачем не спростовується, оскільки ним наводяться посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим він пропонує вирішити спір у мировому порядку, а саме: у випадку сплати ОСОБА_2 коштів у розмірі 2626,56 гривень на розрахунковий рахунок відповідача у строк до 18:00 год 11.11.2021 року, частина заборгованості у розмірі 11965,44 гривень буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 190674 від 09.10.2019 року та виконавчим написом № 14206 вважатиметься погашеною у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлений.

Представник третьої особи Попільнянський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просила справу розглядати без участі їх представника.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

24 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №14206 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №190674 від 09жовтня 2019 року, укладеним ним із первісним кредитором ТОВ «Лінеруа Україна». Згідно із вказаним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводиться за період з 22 березня 2020 року по 24 березня 2021 року, сума заборгованості складає 14592,00 грн.

29 вересня 2021 року на підставі виконавчого напису №14206 від 24 березня 2021 року державним виконавцем Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 66895280 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Макет» заборгованості в розмірі 14592,00 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпром Макет» зареєстроване з 25 жовтня 2019 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В порядку розгляду вказаної цивільної справи та на виконання ухвали суду державним виконавцем Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) надано матеріали виконавчого провадження № 66895280, а саме: заява ТОВ «Фінпром Макет» від 05.06.2021 про примусове виконання рішення; виписка з рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором № 190674 від 09.10.2019; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 29.09.2021 № 6441 про відкриття виконавчого провадження; - постанова про відкриття виконавчого провадження № 66895280; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 30.09.2021 № 68/4; постанова про стягнення виконавчого збору від 30.09.2021; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.09.2021; виклик державного/приватного виконавця від 30.09.2021 № 68/6; відповіді на запит до Державної фіскальної служби України від 29.09.2021; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області

Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 30.09.2021 № 6817; постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.09.2021; декларація ОСОБА_1 ..

Також на виконання ухвали суду від 04 жовтня 2021 року ТОВ «Фінпром Макет» надано: виписку з рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором № 190674 від 09.10.2019; договір № 190674 про надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 09.10.2019 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 ; додаток № 1 до договору, графік розрахунків; договір факторингу № 24122020-ФК від 24.12.2020 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром Макет»; акт приймання передачі документації Додаток № 2 -5 до Договору Факторингу; реєстр заборгованостей додаток № 1 до договору факторингу.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором № 190674 від 09.10.2019 з тих підстав, що він не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за фінансовим договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Позивач не згоден із сумою нарахованих платежів згідно виконавчого напису, а також із строком за який нараховані платежі. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Аналіз положень пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та порядку повідомлення про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок у подібних правовідносинах зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 712/14777/18 (провадження № 61-2351св20).

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року в справі №759/6167/18 (61-7591св20).

Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «кредитні ініціативи». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Також суд зазначає, що при розгляді справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не досліджується питання укладення чи не укладення кредитного договору, оскільки така вимога може бути заявлена лише шляхом подання окремого позову.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662 вказаний Перелік доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662 в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Відповідно до пункту 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 був визнаний нечинним та незаконним.

За таких обставин, нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 у справі № 757/24703/18-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

Згідно пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Нормами частини першої статті 142 ЦПК України, які кореспондуються з частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач надав до суду заяву про визнання позову в порядку частини четвертої статті 206 ЦПК України, в зв`язку з чим просив при вирішенні питання про розподіл судових витрат застосувати положення частини першої статті 142 ЦПК України.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень /а.с.5/ та 454.00 гривень /а.с.114/ за подання заяви про забезпечення позову, який був задоволений судом, всього: 1362.00 гривень, а тому враховуючи визнання Відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з Відповідача належить стягнути на користь Позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 681 гривні та повернути Позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 681 гривні.

Керуючись Законом України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279-280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Попільнянський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного МУМЮ (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 14206, про стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінпром маркет» (м. Ірпінь Київської області, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, ) заборгованості у сумі 14592,00 гривень.

Стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» (м. Ірпінь Київської області, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 681 гривені.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, в розмірі 681 гривені.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко