Ухвала

06 червня 2022 року

м. Київ

справа № 552/1123/20

провадження № 61-3544св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання членом сім`ї наймача, визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання членом сім`ї наймача, визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано ОСОБА_1 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Визнано розпорядження органу приватизації м. Полтава від 04 січня 1994 року № 10009, видане відділом приватизації житла м. Полтава, про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незаконним.

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на житло від 04 січня 1994 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , що видано на підставі розпорядження органу приватизації м. Полтава від 04 січня 1994 року № 10009.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просила скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року залишено без руху для усунення недоліків.

У березні 2021 року заявником у встановлений судом строк недолік касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року і витребувано із Київського районного суду м. Полтави цивільну справу № 552/1123/20.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 754/10461/16-ц (провадження № 61-28296св18), від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц (провадження № 61-29896св18), від 18 квітня 2019 року у справі № 200/16441/14-ц (провадження № 61-14864св18), від 06 травня 2019 року у справі № 490/9044/16-ц (провадження № 61-21706св18), 18 лютого 2020 року у справі № 171/2147/18 (провадження № 61-23111св19).

У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року до Верховного Суду, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просило скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року в частині визнання незаконним розпорядження органу приватизації м. полтави про передачу квартири та свідоцтва про право власності на житло.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2021 року касаційну скаргу Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року залишено без руху для усунення недоліків.

У квітні 2021 року заявником у встановлений судом строк недолік касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року поновлено Управлінню майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради на постанову Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, відмовлено Управлінню майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц (провадження № 61-2080св18), від 16 грудня 2020 року у справі № 554/3235/19 (провадження № 61-295св20), а також посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання членом сім`ї наймача, визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець