Постанова

Іменем України

31 травня 2022 року

м. Київ

справа № 263/11397/20

провадження № 61-14089св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Куїнджі 152»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яровий Андрій Вікторович, на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, у складі судді Музики О. М., від 06 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду, у складі колегії суддів:

Попової С. А., Биліни Т. І., Лопатіної М. Ю., від 13 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Куїнджі 152» (далі - ОСББ «Куїнджі 152») про зобов`язання вчинити певні дії та визнання недійсними рішень загальних зборів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 та неодноразово зверталась до ОСББ «Куїнджі 152» із заявою про ремонт міжпанельних швів із зовнішньої сторони стіни її квартири.

06 жовтня 2019 року на зборах ОСББ «Куїнджі 152» вирішувалась питання за зверненням ОСОБА_1 , де голова зборів доповіла, що багато співвласників самостійно виконали ремонт міжпанельних швів, а відповідно до затверджених видатків на управління/утримання будинку у 2019 році (рішення від 27 листопада 2018 року № 7) не передбачено коштів на поточний ремонт, у зв`язку з чим було вирішено питання щодо ремонту міжпанельних швів квартири АДРЕСА_2 винести на письмове голосування та за його результатами прийняти рішення.

Відповідно до протоколу від 06 жовтня 2019 року № 4 вирішено не виконувати ремонт міжпанельних швів квартири АДРЕСА_2 за рахунок коштів ОСББ «Куїнджі 152», кожен співвласник виконує ремонт самостійно.

Позивач вважає наведені рішення загальних зборів від 27 листопада

2018 року та від 06 жовтня 2019 року незаконними та такими, які підлягають визнанню недійсними, оскільки стики великоблокових та великопанельних стін багатоквартирного будинку, що потребують поточного ремонту, є спільним майном об`єднання співвласників квартир, це майно не підлягає виділенню в натурі, тому воно не може ремонтуватися окремо кожним із співвласників.

Крім того, зазначені рішення прийнятті з порушенням статуту

ОСББ «Куїнджі 152», оскільки підрахунок голосів проведений за кількістю квартир, а не пропорційно до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення; голова та секретар зборів не були обраними більшістю голосів; листки опитування оформленні неналежним чином, без зазначення дати опитування.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Куїнджі 152», оформлених протоколом від 27 листопада 2018 року № 7 та від 06 жовтня 2019 року № 4; зобов`язати ОСББ «Куїнджі 152» провести поточний ремонт зовнішніх стиків (швів) великопанельних стін будинку АДРЕСА_3 .

Короткий зміст оскаржених судових рішень

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 06 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що загальні збори 27 листопада 2018 року і 06 жовтня 2019 були скликані та проведенні у відповідності до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а тому відсутні підстави для скасування ухвалених на них рішень.

Крім того, судами враховано, що позивач не довела проведення огляду та документування розгерметизації зовнішніх швів великопанельних стін у вказаному будинку, зокрема в районі квартири АДРЕСА_2

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 13 квітня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 263/11397/20 та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У жовтні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2022 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначила неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 18 квітня 2018 року у справі № 904/2796/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що виявилось у не дослідженні зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Вважає, що з огляду на викладені в позові обставини оспорювані рішення загальних зборів прийнятті з порушенням процедури та порядку їх прийняття та суперечать вимогам закону, оскільки зовнішні стіни багатоквартирного будинку є спільним майном співвласників будинку, яке не підлягає поділу, а тому загальні збори не мали права приймати рішення щодо зобов`язано кожного співвласника самостійно ремонтувати окрему частину стіни.

Звертає увагу, що відповідач не заперечував факту розгерметизації міжпанельних швів.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2021 року ОСББ «Куїнджі 152» подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Зазначає, що позивачу було запропоновано надати відомості про вартість проведення ремонтних робіт, проте ОСОБА_1 таких відомостей не надано, як не надано і документів, які підтверджують необхідність проведення ремонту міжпанельних швів та обсягу цих робіт.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня

1998 року № 9217/п ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням загальних зборів СОББ «Куїнджі 152» від 27 листопада 2018 року № 7 передбачено розподіл видатків на управління/утримання будинку та прибудинкової території на 2019 рік.

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови ОСББ «Куїнджі 152» із заявою, в якій вказувала, що в її квартирі взимку під час сильного вітру відчувається протяг, а під час дощів з верхнього міжповерхового шва на кухні йде протікання, оскільки міжпанельні шви в її квартирі розгерметизовані, у зв`язку з чим просила прийняти відповідні міри.

За результатами розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 правління ОСББ «Куїнджі 152» вирішило винести питання про ремонт міжпанельних швів у квартирі АДРЕСА_2 на найближчі загальні збори та за їх результатами прийняти рішення.

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови

ОСББ «Куїнджі 152» із заявою, в якій вказувала, що ремонт швів проводиться виключно за рахунок об`єднання.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Куїнджі 152» від 06 жовтня 2019 року № 4, вирішено питання щодо ремонту міжпанельних швів співвласнику квартири АДРЕСА_2 винести на письмове голосування та за його результатами прийняти рішення. Згідно листа письмового голосування - більшість голосів віддано за невиконання вказаного ремонту за рахунок коштів ОСББ «Куїнджі 152».

Позиція Верховного Суду

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанов суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої-другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України 2866-III

від 29 листопада 2001 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (тут і далі - Закон № 2866-ІІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом статті 10 Закону № 2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.

До компетенції правління відноситься, зокрема: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.

Згідно частини першої статті 18 Закону № 2866-ІІІ об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Відповідно до частин другої, третьої статі 23 Закону № 2866-ІІІ власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись з цим позовом, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Куїнджі 152», оформлене протоколом від 27 листопада 2018 року № 7 та від 06 жовтня 2019 року № 4; зобов`язати ОСББ «Куїнджі 152» провести поточний ремонт зовнішніх стиків (швів) великопанельних стін будинку АДРЕСА_3 .

Фактично її позовні вимоги спрямовані на забезпечення проведення поточного ремонту зовнішніх стиків (швів) великопанельних стін будинку

АДРЕСА_3 .

Натомість судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач не надала доказів проведення огляду та документування розгерметизації зовнішніх швів великопанельних стін у вказаному будинку, зокрема в районі її квартири, а загальні збори 27 листопада 2018 року і 06 жовтня 2019 року, за результатами яких були прийнятті оспорюванні рішення, скликані та проведені у відповідності до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, з урахуванням наданих сторонами доказів, враховуючи вищевказані норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено порушення її прав, за захистом яких вона зверталась до суду.

Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та місять висновки судів щодо обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що виявилось у не дослідженні зібраних у справі доказів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судами надано оцінку доказам відповідно до положень статті 89 ЦПК України.

Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц вказала, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

За встановлених обставин, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 904/2796/17, на які посилалась заявник в касаційній скарзі.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам апеляційної скарги, яким апеляційним судом надана відповідна оцінка та з якою погоджується Верховний Суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків суддів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яровий Андрій Вікторович, залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області

від 06 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду

від 13 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян С. Ф. Хопта В. В. Шипович