Справа № 570/1297/22
Номер провадження 2/570/726/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в підготовчому судовому засіданні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки і піклування Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 квітня 2021 року уклав шлюб з ОСОБА_2. Однак, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, разом з відповідачкою не проживають. Від шлюбу у них народився син. Дитина проживає з позивачем. Зважаючи на те, що мати дитини практично від її народження самоусунулася від виконання материнських обов`язків, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити, позбавивши батьківських прав відповідачку стосовно її сина.

Позивач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов підтримує. Просить справу розглядати без його участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка не з`явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглядати без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без їх участі.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою.

Дослідивши надані матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 2 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис №449.

Однак, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач з відповідачкою разом не проживають. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина постійно проживає з батьком, звикла до нього. До того ж ОСОБА_2 абсолютно ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків щодо утримання та виховання ОСОБА_3 . Зокрема відповідачка, незважаючи на вік дитини, не забезпечує її основні потреби ні побутові, ні додаткові; не проводить з нею спільний час; не цікавиться життям сина, не турбується про здоров`я дитини. У зв`язку з бездіяльністю матері дитини, а саме небажанням матері брати участь у вихованні та забезпеченні матеріального благополуччя сина, створились умови, які шкодять інтересам ОСОБА_3 . Відповідачка ніяким чином не покращує життя сина, а тільки обтяжує його. Вона самоусунулась від виконання материнських обов`язків. Поведінка матері не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини, саме тому необхідністю є позбавлення відповідачки батьківських прав.

В матеріалах справи наявна посвідчена нотаріально письмова заява відповідачки про згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивача про те, що відповідачка не цікавляться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не цікавиться її здоров`ям.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, служба вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітнього сина, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач покликався на положення ст. 150-152, 155 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх праві та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обов`язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов`язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов`язку - виховувати дитину. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. А згідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд погоджується з тими доводами, які були наведені позивачем.

Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають до застосування норми законодавства, на які покликався позивач; і у суду немає підстав для їх незастосування.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки і піклування Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав стосовно її дитини - сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 13, вчиенеий 21.02.2022 року виконавчим комітетом Олександрійської Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2022 року, видане виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом №5624, 27.04.2021 р., проживає: АДРЕСА_1 ).

Суддя Красовський О.О.