КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/292/21
№ провадження: 22-ск/824/5/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Куркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021, заявою адвоката Пугайка Ігоря Ігоровича в інтересах компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 за позовом компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) до товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» (Україна) про стягнення 162900 доларів США неустойки за не поставку товару, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та витрат на юридичні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (надалі МКАС при ТПП України) від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 за позовом компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) до товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» (надалі ТОВ «СІЕЙТІ») (Україна) про стягнення 162900 доларів США неустойки за не поставку товару, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та витрат на юридичні послуги позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СІЕЙТІ» на користь компанії «BUNGE SA» 154 755 дол. США - неустойки за не поставку товару, 7 682, 65 дол. США - на відшкодування витрат з арбітражного збору та 11 500 дол. США - на відшкодування витрат на юридичні послуги, а разом 173 937, 64 дол. США.

У задоволенні позову в сумі 8 145 дол. США відмовлено з покладенням на позивача арбітражних витрат у сумі 404,35 дол. США.

07 грудня 2021 року на адресу Київського апеляційного надійшла заява ТОВ «СІЕЙТІ» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021.

Заява обґрунтована тим, що відповідний спір не входить до виключного переліку спорів, остільки розділом 10 контракту № 60381405, укладеного 09 січня 2020 року, його не віднесено до компетенції МКАС при ТПП України.

Вказано, що відповідно до ст. 4 Регламенту МКАС при ТПП України передбачено, що МКАС приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому усіх або певних спорів...». Аналогічне положення передбачене ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Регламентом передбачено рекомендоване арбітражне застереження, яке має наступний вигляд: «Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Зазначено, що арбітражне застереження, передбачене розділом 10 контракту № 60381405 укладеного 09 січня 2020 року значно відрізняється від рекомендованого та в частині визначення переліку спорів, що можуть передаватися на вирішення МКАС має наступний вигляд: «Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України у відповідності до його Регламенту».

Крім того вказано, що перелік спорів, передбачених розділом 10 контракту № 60381405 укладеного 09 січня 2020 року є значно вужчим та виключає з компетенції МКАС при ТПП спори щодо укладення, порушення, недійсності контракту. Також, на відміну від рекомендованого, застереження в розділі 10 контракту № 60381405 укладеного 09 січня 2020 року не передбачає передачу до компетенції МКАС при ТПП України «усіх спорів», а лише визначає конкретний та виключний перелік. З наведеного вбачається, що розділом 10 контракту № 60381405 укладеного 09 січня 2020 року не віднесено до компетенції МКАС при ТПП України спори щодо порушення (невиконання) умов контракту.

У зв`язку з чим ТОВ «СІЕЙТІ» просить скасувати рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021.

На заяву товариства адвокатом Пугайко І.І. в інтересах компанії «BUNGE SA» подано заперечення, у яких зазначено про безпідставність та необґрунтованість заяви та указано про відповідність оскаржуваного рішення положенням матеріального та процесуального права.

14 січня 2022 року адвокат Пугайко І.І. в інтересах компанії «BUNGE SA» подав до суду заперечення на заяву ТОВ «СІЕЙТІ» про скасування рішення МКАС від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 та просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що розділ 10 контракту № 60381405 укладеного 09 січня 2020 року не містить жодних дефектів та з його змісту убачається, що розгляд спору щодо невиконання/неналежного виконання умов Контракту прямо віднесено до компетенції Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Вказано, що єдиним аргументом ТОВ«СІЕЙТІ» в обґрунтування своєї позиції є нічим не доведене суб`єктивне та помилкове тлумачення змісту арбітражного застереження, передбаченого розділом 10 Контракту.

21 січня 2022 року адвокат Пугайко І.І. в інтересах компанії «BUNGE SA» подав заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021, яка поступила у провадження судді Невідомої Т.О.

Заявник вважає, що відповідна заява ТОВ «СІЕЙТІ» є необґрунтованою та підтримав подані ним раніше заперечення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року під головуванням судді Невідомої Т.А. справу № 824/6/22 за заявою адвоката Пугайка І.І. в інтересах компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС при ТППУ від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 передано судді Слюсар Т.А. для вирішення питання про об`єднання із справою № 824/292/21 за заявою ТОВ«СІЕЙТІ» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2022 року справу № 824/292/21 за заявою ТОВ «СІЕЙТІ» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 за позовом компанії «BUNGE SA» до ТОВ «СІЕЙТІ» про стягнення неустойки за не поставку товару, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору та витрат на юридичні послуги, та справу № 824/6/22 за заявою адвоката Пугайка І.І. в інтересах компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) про визнання та надання дозволу на примусове виконаннярішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021, об`єднано в одне провадження з присвоєнням № 824/292/21.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 454 ЦПК України, справа про оскарження рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до матеріалів, справу призначено до розгляду на 03.02.2022, проте у судовому засіданні цього дня задоволено клопотання представника ТОВ «СІЕЙТІ» про відкладення справи розглядом, у зв`язку з чим по справі оголошено перерву на 04.03.2022року.

Встановлено, що у вказаний день судове засідання не відбулося з причин введення в Україні воєнного стану, а тому справу було знято з розгляду й у подальшому, справу призначено до розгляду на 11 год. 30 хв. 17.05.2022.

Між тим, цього дня учасники справи, а представник ТОВ «СІЕЙТІ» до того ж повторно, у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно (а.с. 140), а тому суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

Щодо вимог заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відповідно до положень ст. 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Зокрема, ч. 2 ст. 34 указаного Закону передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або суд визначить, що: відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення ст. 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі № 761/45271/17 (провадження № 61-47547св18) зазначено, що рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання клопотання про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим законом ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено у цьому Законі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст. 4 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України вказаний суд приймає до розгляду спори за наявності письмової угоди між сторонами про передачу йому на вирішення всіх або визначених спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в договорі або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається у письмовій формі. Угода вважається укладеною у письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, яка міститься у них, доступна для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу, факсу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, а також шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, у яких одна із сторін стверджує про наявність арбітражної угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання у договорі на документ, який містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що договір укладено у письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною договору.

Відповідно до справи, 09.01.2020 між сторонами було укладено Контракт № 60381405 на поставку продукції, у розділі 10 якого міститься застереження наступного змісту: даний Контракт регулюється і тлумачиться у відповідності до матеріального права України, виключаючи будь-які колізійні норми і виключаючи Конвенцію ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту , або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України у відповідності до його Регламенту. Арбітражний суд складається з трьох арбітрів. Засідання Арбітражного суду відбувається у Києві, Україна. Мова арбітражного судочинства є українська.

Питання про компетенцію МКАС у конкретній справі вирішується складом Арбітражного суду, який розглядає спір, що закріплено в у ч.1,2 ст. 5 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті України. Така заява про відсутність у МКАС компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що МКАС перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена відразу ж як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене у ході арбітражного розгляду. Склад Арбітражного суду може у будь-якому з цих випадків прийняти до розгляду заяву, зроблену пізніше, якщо визнає затримку виправданою.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 5 Регламенту розглядаючи заяву про відсутність компетенції, у тому числі таку, яка ґрунтується на недійсності арбітражної угоди або неможливості її виконання, або втрати нею чинності, склад Арбітражного суду аналізує і оцінює положення арбітражної угоди з урахуванням поданих сторонами доказів. Склад Арбітражного суду має право винести постанову щодо заяви, зазначеної у частині другій цієї статті, або як з питання попереднього характеру, або у рішенні щодо суті спору. Якщо склад Арбітражного суду винесе постанову про наявність компетенції МКАС як з питання попереднього характеру, будь-яка сторона може протягом 30 днів після отримання цієї постанови оскаржити її шляхом звернення із заявою про її скасування до Київського апеляційного суду, рішення якого з цього питання не підлягає оскарженню. Таке звернення не є перешкодою для продовження розгляду складом Арбітражного суду та винесення рішення щодо суті спору.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону, питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад арбітражного суду, який розглядає спір.

Згідно п.10 Контракту №60381405 від 09.01.2020року учасники арбітражної угоди - «BUNGE SA», як покупець та ТОВ «СІЕЙТІ» - продавець, погодили, що будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань його розірвання, підлягають вирішенню в МКАС при ТПП України у відповідності до його Регламенту (т.94 т.1).

Отже, відповідно до змісту арбітражної угоди, сторони узгодили питання щодо передачі на розгляд саме МКАС при ТПП України будь-яких суперечок щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання.

Даний пункт договору є арбітражним застереженням (угодою), яке не виконано недійсним.

Суд відхиляє твердження представника ТОВ «СІЕЙТІ» про те, що у МКАС при ТПП України була відсутня компетенція щодо даного спору, а умовами розділу 10 Контракту № 60381405 від 09.01.2020 не віднесено до компетенції МКАС при ТПП України спори щодо порушення (невиконання) контракту.

У рішенні МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 зазначено:

«Як передбачено арбітражною угодою, сторони узгодили, що на вирішення МКАС передаються «будь-які суперечки щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання».

Статтею ст.526 «Загальні умови виконання зобов`язання» Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, умовою належного виконання зобов`язань є його виконання відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

А статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання).

Отже, в силу наведених норм Цивільного кодексу України, термін «виконання» включає в себе як належне виконання, так і неналежне виконання (невиконання). Із змісту арбітражного застереження не вбачається, що сторони передбачили передачу на розгляд МКАС лише суперечок між ними, які стосуються належного виконання. Позовна вимога про стягнення неустойки пов`язана саме з порушенням з боку відповідача своїх зобов`язань щодо виконання контракту і в силу статті 611 Цивільного кодексу України є правовим наслідком цього неналежного виконання (невиконання). Що стосується необхідності дотримання рекомендованого в Регалменті МКАС арбітражного застереження, то воно не є обов`язковим для використання, а має лише рекомендаційний характер і слугує тому, щоб допомогти сторонам зовнішньоекономічних контрактів при їх укладенні. І сторони вільні в тому, щоб відступити від тексту рекомендованого арбітражного застереження» (а.с.8).

Таким чином, спір, переданий на розгляд МКАС, виник на підставі укладеного 09.01.2020 між ТОВ «СІЕЙТІ» та компанією «BUNGE SA» Контракту № 60381405 на поставку продукції, а умовами п.10 Контракту передбачено компетенцію щодо його вирішення саме МКАС при ТПП України

Відповідно до змісту рекомендованого в Регламенті МКАС арбітражного застереження, указане застереження під час укладення контрактів між суб`єктами господарської діяльності носить рекомендаційний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 березня 2020 року в справі № 920/241/19 зроблено висновок, що «арбітражна угода має позитивний і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект). Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі неукладення між сторонами такого роду арбітражної угоди. Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10.06.1958, далі - Нью-Йоркська конвенція) закріплює підхід здійснення примусового виконання арбітражних рішень і арбітражних угод, який ґрунтується на презумпції дійсності та автономності арбітражних угод, формальної і матеріально-правової (частина 1 статті ІІ Нью-Йоркської конвенції). Ця презумпція дійсності може бути спростована лише за обмеженим переліком підстав. Принцип автономності арбітражної угоди (separabiliti) свідчить, по-перше, що дійсність основного договору в принципі не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Така автономність арбітражної угоди дає можливість сторонам спірних правовідносин мати гарантію, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ. Укладаючи арбітражне застереження, сторони зазвичай передбачають передачу до арбітражу будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого контракту (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери дії арбітражного застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від арбітражу і заперечувати компетенцію арбітрів, посилаючись на недійсність контракту, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву арбітражу. Необхідно враховувати, що принцип автономності арбітражної угоди від основного договору полягає у тому, що арбітражна угода та основний договір розглядаються як дві окремі угоди, тому недійсність договору не може бути підставою для автоматичної недійсності арбітражної угоди. За змістом Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди)».

Обґрунтування заявником відсутності у арбітражного суду компетенції щодо розгляду спору зводяться до незгоди з правильністю застосування норм матеріального права при вирішенні спору та вирішення спору по суті, аналіз чого перебуває за межами компетенції суду загальної юрисдикції.

Водночас, у даній справі відсутня жодна із наведених підстав для скасування рішення МКАС.

З огляду на викладене, Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України мав компетенцію для розгляду цього спору, а отже відсутні передбачені підпунктом «а» п. 1 ч. 2 ст. 459 ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж») підстави для скасування оспорюваного заявником рішення МКАС.

Що стосується вимог заяви компанії «BUNGE SA» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС, суд враховує таке.

Відповідно до справи, 09.01.2020 між сторонами було укладено Контракт № 60381405 на поставку товару, у відповідності до якого ТОВ «СІЕЙТІ» зобов`язалося поставити, а компанія «BUNGE SA» - прийняти та оплатити пшеницю 4-го класу, врожаю 2020року, країна походження - Україна (а.с.90-97).

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, заявник звернувся до міжнародного комерційного арбітражу - Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати для вирішення спору шляхом стягнення неустойки за невиконання зобов`язання.

Рішенням МКАС при ТПП України від 08.11.2021 у справі № 104/2021 позов задоволено частково й постановлено стягнути з ТОВ «СІЕЙТІ» на користь компанії «BUNGE SA» 154 755 дол. США - неустойки за не поставку товару, 7 682, 65 дол. США - на відшкодування витрат з арбітражного збору та 11 500 дол. США - на відшкодування витрат на юридичні послуги, а разом 173 937, 64 дол. США. У задоволенні позову в сумі 8 145 дол. США відмовлено з покладенням на позивача арбітражних витрат у сумі 404,35 дол. США.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10 червня 1958 року), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

У статті 478 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення статті 478 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року в справі № 761/41709/17 (провадження № 61-47280св18) зроблено висновок про те, що «вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви».

Подані по справ заперечення ТОВ «СІЕЙТІ» щодо задоволення заяви про надання дозволу на виконання рішення МКАС (а.с.126-128), зводяться до відсутності у МКАС при ТПП України компетенції щодо розгляду заявленого спору, які суд відхиляє з урахуванням вищевикладених обставин.

У рішенні арбітражного суду встановлено порушення умов укладеного між сторонами Контракту, пов`язаного з не поставкою товару у строк з 15.07.2020 року по 31.08.2020 та по суті, визнання позову боржником.

Умовами арбітражної угоди сторони узгодили, що на вирішення МКАС передаються будь-які суперечки щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання.

Арбітражне застереження, передбачене розділом 10 Контракту, узгоджується зі змістом рекомендованого застереження, що міститься у Регламенті МКАС.

Встановивши, що компанія «BUNGE SA» звернулася із заявою про визнання та надання дозволу на виконання остаточного арбітражного рішення від 08.11.2021 по справі № 104/2021, у межах встановленого законом строку, заявником до заяви долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 476 ЦПК України, на час звернення компанії до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення від 08.11.2021 по справі № 104/2021 вступило в законну силу, було остаточним для сторін та підлягало виконанню, було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд, договір, який містить арбітражне застереження недійсним не визнавався, рішення не порушує публічний порядок України та винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, а тому наявні правові підстави для визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання.

Підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

Отже, ухвалене судом рішення винесено щодо спору, який виник на підставі укладеного між сторонами Контракту, його вирішення передбачено арбітражною угодою та ухвалено в межах компетенції МКАС.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, повно та всебічно розглянувши справу, надавши всім доводам учасників справи правову оцінку, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 08 листопада 2021 року, у справі № 104/2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» на користь компанії «BUNGE SA» підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання заяви, у сумі 1 240 грн.

Керуючись ст. ст. 457, 460, 477 - 479 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ТОВ «Сіейті» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 - відмовити.

Заяву адвоката Пугайка Ігоря Ігоровича в інтересах компанії «BUNGE SA» (Швейцарія) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року, у справі № 104/2021.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 листопада 2021 року у справі № 104/2021, відповідно до якого стягнуто з товаристваз обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» (,місцезнаходження: Україна, 40000, м. Суми, вул. Вільний лужок, буд. 6) на користь компанії «BUNGE SA» (номер компанії у Торговому реєстрі Женеви: СН-020- 3915530-2; адреса: 13 Route de Florissant, 1206 Geneva, Switzerland) 154 755 доларів США - неустойки за не поставку товару та, крім того, 7 682,65 доларів США - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 11 500 доларів США - на відшкодування витрат на юридичні послуги, а разом 173 937,65 доларів США (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять сім доларів США і 65 центів), 404,35 доларів США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕЙТІ» (, місцезнаходження: Україна, 40000, м. Суми, вул. Вільний лужок, буд. 6) на користь компанії «BUNGE SA» (номер компанії у Торговому реєстрі Женеви: СН-020- 3915530-2; адреса: 13 Route de Florissant, 1206 Geneva, Switzerland) сплачений судовий збір у сумі 1 240 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 червня 2022 року.

Суддя-доповідач: