Справа № 341/863/20
Провадження № 2/752/3958/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист немайнових прав на використання імені та недоторканості ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

у червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просив:

- визнати такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на використання імені та на недоторканість ділової репутації інформацію, яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме:

- з 01:25 хв. по 01:37 хв. відео звернення: «Я опублікую секретні документи, які є у моєму розпорядженні часів співпраці з Службою безпеки України. Це документи кримінального провадження по ОСОБА_3 …», з демонстрацією копій документів, в яких вказане прізвище й посада позивача в органах СБ України;

- з 02:02 хв. до 02:39 хв. відео звернення: «Зокрема, це текст підозри. врученої підлеглому ОСОБА_3 - підполковнику ОСОБА_1, у якому йдеться в одному з епізодів, о прикладу: отримавши згоду ОСОБА_5 , ОСОБА_3 надав своєму підлеглому - заступнику начальника управління - начальнику 3 відділу 3 управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України ОСОБА_1 вказівку підготувати його виліт до м. Бєлгорода РФ повітряним судном P4GEM приватної авіакомпанії «GEMAVIATION» з Міжнародного аеропорту «Київ» Жуляни 03.04.2015 року»;

- зобов? язатиОСОБА_2 видалити зазначену інформацію, яка порушує право на використання імені та на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на ютуб-каналі з?явилось відео звернення ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5, у якому відповідач незаконно використав ім?я позивача із посиланням на кримінальне провадження, в якому позивач є підозрюваним. Внаслідок умисних дій відповідача вказана інформація була поширена у мережі Інтернет і стала доступною для користування.

Позивач зазначає про умисне порушення відповідачем немайнових прав позивача на використання імені та недоторканість ділової репутації, передбачені ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 27).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 року відкладено підготовче засідання (а.с. 37).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2020 року відкладено підготовче судове засідання. Визначено участь позивача та його представника в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 45).

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 22.02.2021 року цивільну справу прийнято до свого провадження (а.с. 77).

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 01.03.2021 року визначено участь позивача та його представника в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 95).

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 14.05.2021 року визначено участь позивача та його представника в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 121).

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 22.06.2021 року визначено участь позивача та його представника в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 140).

23.07.2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що 22.07.2021 року при перегляді представником позивача ютуб-каналу за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4, було виявлено, що назва відео звернення відповідача змінила назву на: «ІНФОРМАЦІЯ_3». У зв?язку із чим, позивач у поданій заяві просив:

- визнати такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на використання імені та на недоторканість ділової репутації інформацію, яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою:«ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4;

- зобов? язатиОСОБА_2 видалити зазначену інформацію, яка порушує право на використання імені та на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою«ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 163-164).

Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 23.07.2021 року визначено участь позивача та його представника в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 173).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергеля М.Р. від 03.08.2021 року цивільну справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю (а.с. 191-192).

21.02.2022 року від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Відзив на позов від відповідача не надходив. Інші заяви процесуального характеру, клопотання до суду не надходили.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Переглядом наявного в матеріалах справи відео запису (а.с. 14) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на ютуб-каналі за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщено відео звернення ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», у якомуОСОБА_2 розповсюджено інформацію наступного змісту:

- з 01:25 хв. по 01:37 хв. відео звернення: «Я опублікую секретні документи, які є у моєму розпорядженні часів співпраці з Службою безпеки України. Це документи кримінального провадження по ОСОБА_3 …», з демонстрацією копій документів, в яких вказане прізвище й посада позивача в органах СБ України;

- з 02:02 хв. до 02:39 хв. відео звернення: «Зокрема, це текст підозри. врученої підлеглому ОСОБА_3 - підполковнику ОСОБА_1, у якому йдеться в одному з епізодів, о прикладу: отримавши згоду ОСОБА_5 , ОСОБА_3 надав своєму підлеглому - заступнику начальника управління - начальнику 3 відділу 3 управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України ОСОБА_1 вказівку підготувати його виліт до м. Бєлгорода РФ повітряним судном P4GEM приватної авіакомпанії «GEM AVIATION» з Міжнародного аеропорту «Київ» Жуляни 03.04.2015 року».

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що у вказаному вище відео зверненні відповідач умисно порушив немайнові права на використання імені та недоторканість його ділової репутації, передбачені ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою, другою статті 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За змістом положень статей 294-296 ЦК України право на ім`я, яке забезпечує особі правову індивідуалізацію і надає їй право вимагати від інших звертатися до неї відповідно до її імені; право на зміну імені (імені, по батькові та прізвища); право на використання імені, яке полягає у наданні фізичній особі можливості використовувати своє ім`я у всіх сферах суспільних відносин, а також передбачає певні обмеження щодо використання імені фізичної особи іншими особами.

Частиною четвертою статті 296 ЦК України передбачено, що ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом.

Зазначене положення є похідним від гарантованої частиною першою статті 62 Конституції України презумпції невинуватості, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Наведені положення чинного законодавства узгоджуються із частиною другою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, а також із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хужин та інші проти Росії" від 23 жовтня 2008 року зроблено висновок, що презумпція невинуватості, закріплена у частині другій статті 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у частині першій цієї статті (рішення у справі "Аллен де Рібемон проти Франції" від 10 лютого 1995 року, п. 35), і спрямована на те, щоб убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи у суді.

Зокрема цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина була доведена відповідно до закону (рішення у справі "Мінеллі проти Швейцарії" від 25 березня 1983 року). Разом із тим ця вимога стосується і висловлювань інших посадових осіб про перебіг розслідування кримінальної справи, якщо такі твердження спонукають громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи та впливають на оцінку фактів даної справи компетентним судом (рішення у справах "Аллен де Рібемон проти Франції", п. 41; "Дактарас проти Литви" від 24 листопада 2000 року п. п. 41-43; "Бутвевічюс проти Литви" від 26 березня 2002 року, п. 49).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Корбан проти України" від 04 липня 2019 року зазначено, що частина друга статті 6 Конвенції не дозволяє посадовим особам оголошувати особу винною до засудження цієї особи судом. Посадові особи повинні повідомляти громадськість про кримінальні розслідування шляхом, наприклад, інформування про підозри, затримання та зізнання, якщо вони роблять це обережно. Має значення обране ними формулювання (рішення у справі "Турьєв проти Росії" від 11 жовтня 2016 року, п. 19).

Як наголошує Європейський суд з прав людини, вагоме розрізнення має проводитись між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила (рішення у справах "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року, п. п. 54, 56; " Нештяк проти Словаччини" від 27 лютого 2007 року, п. п. 88-89).

Аналогічне визначення презумпції невинуватості наведено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шагін проти України" від 10 грудня 2009 року, у якому наголошено на тому, як важливо державним посадовим особам добирати слова, оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи, порушеної проти особи, та визнання її винною у вчиненні того чи іншого злочину (рішення у справі "Дактарас проти Литви" від 24 листопада 2000 року, п. 41).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 року у справі № 760/20787/18.

Судовим розглядом встановлено, що в процесі запису відео звернення ІНФОРМАЦІЯ_1, розміщеного в мережі Інтернет за посиланнямІНФОРМАЦІЯ_5, відповідачем демонструвались копії документів із зазначенням імені, прізвища та посади позивача, в тому числі текст підозри у кримінальному провадженні.

Таким чином, у відео зверненні, що розміщено відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет під назвою« ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеному за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, використано та поширено ім`я позивача як особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Доказів постановлення обвинувального вироку відносно позивача у кримінальному провадженні станом на час розміщення відео звернення в розпорядження суду не надано.

З урахуванням викладеного суд надходить до висновку про те, що за відсутності обвинувального вироку, який набрав законної сили щодо ОСОБА_1 , відповідачем в розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_1 відео зверненні із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, порушено немайнове право позивача на використання імені, передбачене положеннями ч. 4 ст. 296 ЦК України.

За встановлених судом обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист немайнових прав на використання імені та недоторканості ділової репутації, - задовольнити.

Визнати такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на використання імені та на недоторканість ділової репутації інформацію, яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов? язатиОСОБА_2 видалити зазначену інформацію, яка порушує право на використання імені та на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , яка розміщена у відео зверненні ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 кпійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя