Справа № 367/674/21
Провадження №2-п/367/31/2022
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 червня 2021 року, ухваленого у цивільній справі №367/674/21 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 червня 2021 року, задоволено позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.12.2006 року у розмірі 31 344,47 (тридцять одна тисяча триста сорок чотири гривні 47 коп.) та судовий збір в розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

27 липня 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі 367/674/21.У заяві відповідач просить переглянути заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказує про те, що він не був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, жодних листів, судових повісток, копії позовної заяви з додатками не отримував, не знав про факт наявності справи та судових засідань, а про існування рішення по справі дізнався лише 07.07.2021 за допомогою сайту Єдиного державного реєстру судових рішень. Неповідомлення у встановленому порядку про розгляд справи позбавило його передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, якими він заперечує проти позову.

Зазначає, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, Довідкою про умови кредитування свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. А сам факт підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг та Довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису відповідача. Суду не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що долучені до позовної заяви Умови були складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час підписання анкети-заяви Банк ні з якими Умовами та правилами не ознайомлював відповідача, також в супереч ст.ст. 9, 11 ЗУ «Про споживче кредитування» не надав ОСОБА_2 інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Вказане підтверджується відсутністю підпису відповідача під Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також у паспорті споживчого кредиту, який відповідачу ніхто не надав.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а лише долучена позивачем до матеріалів позовної заяви анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг «Приват банку» і Довідка про умови кредитування містить підпис відповідача, а Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, то відповідач вважає, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за Кредитним договором № б/н від 12.12.2006 року у сумі 33490,18 грн., а саме, не надано пояснення щодо нарахування заборгованості по процентам та комісією, а також нарахування пені, штрафів, неустойки, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необгрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 33490,18 гривень. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Відповідач, посилаючись на ст. 616 ЦК України, вказує, що Акціонерне товариство Комерційний «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором лише у 2021 році, нарахувавши за період з дати порушення виконання зобов`язання до дати звернення з позовною заявою до суду проценти, пеню та штрафи.

Крім того, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів відповідачем не підписувались. Цей документ також не містить дати його підписання представником позивача. Позивач не надав підтверджень того, що ці Умови та Правила були додатком до підписаної нею анкети-заяви. Крім того, витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» не містить підпису позичальника, не датований як документ. Отже, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», на переконання відповідача, не можна вважати складовими частинами укладеного між ним та позивачем кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

ОСОБА_1 зазначає, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, таким чином, позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що відповідна Картка передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником, а додана до матерів справи Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна» не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з вказаною Довідкою та Прикладами використання кредитних коштів на кредитці.

Одночасно, відповідач вказує на невідповідність позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» вимогам ст. 175 ЦПК України. Зокрема, позивачем не зазначено: 1) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 2) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 3) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також, зазначає, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості. Таким чином, зазначені обставини не підтверджені доказами у справі. Досудові вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають права банку для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом.

Аналізуючи матеріали цивільної справи №367/674/21, у матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення Кредитора до ОСОБА_1 про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Аналізуючи вище викладене, можна дійти висновку, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості, подана Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та передчасною.

Одночасно із заявою про перегляд заочного рішення, відповідач надіслав заяву про поновлення строку на перегляд заочного рішення, в якій зазначає, що відповідна заява була подана 19 липня 2021 року поштовим відправленням, про існування рішення відповідач дізнався лише 07 липня 2021 року, тому вважає, що строк подачі такої заяви не пропущений та спливає 27.07.2021.

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов відзив Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заяву про перегляд заочного рішення, в якому представник позивача просить відмовити у перегляді заочного рішення, вказуючи, що в заяві про перегляд заочного рішення обов`язково повинні бути зазначені процесуальні обставини для скасування заочного рішення (поважність причин неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення їх суду) та матеріальні обставини для скасування (посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення), а для скасування заочного рішення повинні існувати як обставини процесуального характеру, так і матеріального одночасно. Виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань - відповідач належним чином повідомлений та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи.

Представник позивача зазначає, що редакція ч. 1 ст. 288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення потрібно не тільки поважність причин неявки відповідача, але й додатково і поважність причин неповідомлення суду про неможливість з`явитись в судове засідання. Відповідач не подавав ані клопотань, ані заперечень та не просив відкласти розгляд справи за поважністю причини не прибуття на призначені дати судового розгляду.

Крім того, відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Вважає, що відповідач намагається ввести суд в оману, говорячи, що: судових повісток, копій позовних заяв з доданими матеріалами я від суду не отримував та не знав про сам факт наявності справи та судових засідань, а про існування такого рішення дізнався лише 07.07.2021 року за допомогою сайту Єдиний державний реєстр судових рішень», оскільки, до Банку надійшов відзив Відповідача від 30.06.2021 року, з чого можна зробити висновок, що Відповідачу було відомо про розгляд справи раніше за 07.07.2021, раніше за 30.06.2021 року(оскільки Відповідачу був би потрібен час на підготовку відзиву). Відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору, а також доказів, які б підтверджували факт виконання зобов`язань за договором. Також, звертаємо увагу суду, що Відповідач клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Відповідач не надав жодних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Твердження Відповідача зазначені в заяві про перегляд заочного рішення не відповідають дійсності, повністю спростовуються доказами по справі та не впливають на зміст ухваленого рішення. При винесені рішення судом було враховано позиція, яка міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14- 131цс19). Відповідачем не надано належних доказів, необхідних для скасування заочного рішення суду. Посилання Відповідача на ЗУ «Про споживче кредитування» є безпідставним, адже на момент укладання кредитного договору № б/н від 12.12.2006 року ЗУ «Про споживче кредитування» не існувало.

Щодо наданого банком розрахунку заборгованості, представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, однак, Банком надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Також зазначає, що розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 03.12.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його Виконання.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, представник позивача вказує, що в заяві - анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено (п.3.2), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюється Банком самостійно, без попереднього повідомлення клієнта. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Банком не заявлено вимог про стягнення неустойки, комісії, відсотків, а тому заперечення Відповідача з цього приводу не повинні прийматися судом до уваги. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.

Позовна заява Банку відповідає вимогам статті 175-177 ЦПК України, що підтверджується ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження по справі. Посилання Відповідача на п. 1.1.7.24 Умов та правил надання Банківських послуг є безпідставним, адже даний пункт Умов та правил надання Банківських відсутній в редакції Умов та правил надання Банківських, що була чинна на момент підписання заяви позичальника.

Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник порушував зобов`язання за договором, а починаючи з липня 2019 року не зникає прострочена заборгованість. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 5.30 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заява відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачем ОСОБА_1 копії заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області, суддя приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свою заяву про перегляд заочного рішення просить задовольнити.

Позивач про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

26 лютого 2021 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Відповідно до конвертів, які містяться в матеріалах справи, судом здійснювалося надсилання повісток відповідачу ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації та адресою для листування, зазначеною відповідачем в поданому до суду клопотанні про надання копії матеріалів цивільної справи (а.с.89). Однак, відправлення, надіслане відповідачу за адресою місця реєстрації вручене не було у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 91). Відправлення, надіслане ОСОБА_1 за адресою для листування, зазначеною відповідачем в поданому до суду клопотанні про надання копії матеріалів цивільної справи було вручено 21.05.2021, прізвище отримувача, зазначене на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду «Крива» (а.с. 95). Суд позбавлений можливості встановити особу отримувача повістки, надісланої за адресою для листування, зазначеною відповідачем в поданому до суду клопотанні.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин, оскільки відсутні дані щодо обізнаності відповідача про дату та час судового розгляду.

При цьому, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України видно, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд, дійшовши висновку про наявність поважних причин неявки в судове засідання та не повідомлення суду про причини неявки, не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення суду посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано.

Фактично у своїй заяві відповідач вдається до переоцінки доказів та обставин, які судом оцінені і встановлені при прийнятті рішення, та посилання на судову практику, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням, здійсненою судом оцінкою доказів та встановленими обставинами справи і відповідно застосованими судом нормами чинного законодавства України.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, оскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення в цивільній справі № 367/674/21 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 червня 2021 року, ухваленого у цивільній справі №367/674/21 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.В. Кравчук