ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м.Суми

Справа №591/4063/21

Номер провадження 22-ц/816/148/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності :

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Сидоренко А.П. у м. Суми, повне судове рішення складено 16 листопада 2021 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що з листопада 2013 року по травень 2015 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_1 . Під час спільного проживання у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 березня 2021 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 січня 2021 року.

23 січня 2021 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 .

Позивач вказував, що зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану, він не має постійного місця роботи, його заробітки вкрай нерегулярні і не дають змоги забезпечувати належним чином потреби своєї родини та виконувати рішення суду і сплачувати аліменти в установленому розмірі.

Крім того, позивач повідомив, що він не має у своїй власності цінного рухомого та нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 березня 2021 року з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано зміни у його сімейному стані. Зауважує, що під час розгляду позову про стягнення з нього аліментів на доньку, він подав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він не міг бути присутнім у судовому засіданні (25 березня 2021 року) у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_7 , тому був позбавлений можливості надати до суду копію свідоцтва про його народження. Суд також не врахував, що позивач, працює, отримує мінімальну заробітну плату та є єдиним годувальником у родині. Заявник звертає увагу на ту обставину що сплата ним аліментів у розмірі ј частки від доходу призводить до порушення інтересів його нової родини та новонародженої дитини.

ОСОБА_1 в установлений апеляційним судом строк письмового відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 березня 2021 року (справа №591/88/21, провадження № 2/591/232/21) з позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06 січня 2021 року (а.с.8).

23 січня 2021 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_6 , батьком якого є позивач (а.с. 3).

ОСОБА_2 працює у Акціонерному товаристві «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», займає посаду водій автотранспортних засобів. Загальна сума доходу за період з 17 серпня 2021 року по 31 жовтня 2021 року становить 20288 грн 41 коп. (а.с.28).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів підстав заявленого позову. Зміна його сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 березня 2021 року, який відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення суперечитимете інтересам доньки сторін. В ході судового розгляду обставини погіршення майнового стану не підтвердилися.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Обставини на які посилався позивач при зверненні до суду з даним позовом, зокрема, зміна сімейного стану у зв`язку з народженням сина, існували на час ухвалення 25 березня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми рішення, яким з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки від усіх видів його доходів, в судове засідання у цій справі ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову (а.с. 8). Вказане судове рішення набрало законної сили і ОСОБА_2 не оскаржувалось.

Позивачем також не було доведено погіршення майнового стану після стягнення з нього судовим рішенням аліментів на утримання доньки, оскільки на дату вирішення спору про стягнення аліментів він не мав постійного місця роботи, проте з серпня 2021 року він офіційно працевлаштований, отримує стабільний заробіток, тобто доводи про погіршення майнового стану також підтвердження не знайшли.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 січня 2022 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук