Номер провадження 2/522/2703/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕРЦ» (м. Одеса, вул. Єврейська, 2А), треті особи: Акціонерний комерційний банк «Приват Банк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського районного м. Одеси (м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 118) про повернення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕРЦ», треті особи: Акціонерний комерційний банк «Приват Банк», Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського районного м. Одеси, у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість з безпідставно набутого майна, а саме, грошових коштів у розмірі 2531,10 грн.; 3 % річних у розмірі 162,05 грн.; інфляційні збитки у розмірі 303,47 грн.

Позивачка подала заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлялись належним чином. Представником Акціонерний комерційний банк «Приват Банк» надані пояснення по справі, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 сплачувала грошові кошті КП «ЖКС «Порто-Франківський» за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , через АТ КБ «Приват Банк».

Банківською квитанцією № 0.0..1 від 31.03.2019 року були перераховані кошти у розмірі 1265,51 грн., а також квитанцією № 0.0..2 від 03.03.2019 року були перераховані кошти у розмірі 1265,59 грн.

Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» від 20.04.2021 року, вбачається, що грошові кошти які позивачка перерахували відповідно квитанцій № 0.0..1 від 31.03.2019 року, № 0.0..2 від 03.03.2019 року були перераховані ТОВ ФК «ГЕРЦ».

Позивачка зверталась до відповідача з претензій щодо неповернення помилково сплачених грошових коштів за комунальні послуги.

Згідно листа ТОВ ФК «ГЕРЦ» від 09.12.2020 року, вбачається що відповідач сформував лист на повернення грошових коштів на направив його до ліквідаційної комісії («РЕМ-7» та «МЕП-50»). Після повернення грошових коштів від ліквідаційної комісії («РЕМ-7» та «МЕП-50»), вона будуть повернути на реквізити позивача.

На час звернення позивача до суду, грошові кошти їй повернути не були.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

За положеннями статті 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наведеного суд вважає, що відповідач безпідставно набув грошові кошті, та не повернув їх позивачці, а тому з відповідача на корить позивача слід стягнути грошові кошті у розмірі 2531,10 гривень.

Оскілки вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків є похилими від вимог про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, то суд стягує 3 % річних у розмірі 162,05 гривень та інфляційні збитки у розмірі 303,47 гривень на користь позивача.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 280-282, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕРЦ» (м. Одеса, вул. Єврейська, 2А), треті особи: Акціонерний комерційний банк «Приват Банк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського районного м. Одеси (м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 118) про повернення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕРЦ» (м. Одеса, вул. Єврейська, 2А) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ):

- заборгованість з безпідставно набутого майна, а саме, грошових коштів у розмірі 2531,10 гривень (з зарахуванням її на р/р НОМЕР_1 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, ІПНПП );

- 3 % річних у розмірі 162,05 гривень (з зарахуванням її на р/р НОМЕР_1 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, ІПНПП );

- інфляційні збитки у розмірі 303,47 гривень (з зарахуванням її на р/р НОМЕР_1 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, ІПНПП ).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2022 року.

Суддя

26.05.2022