Справа № 460/462/18
Головуючий у 1 інстанції Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-з/811/6/22 Доповідач в 2-й інстанції Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року у справі за клопотанням ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу про примусове виконання на території України рішення іноземного суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2018 року до Яворівського районного суду Львівської області звернулося Головне територіальне управління юстиції у Львівській області з клопотанням ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29 грудня 2016 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13 липня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання та виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінськ республіки Білорусь від 29 грудня 2016 року відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 13 липня 2018 року скасовано.

Заяву ОСОБА_2 задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 29 грудня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , 1977 р.н., уродженця м. Львова на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 33 % всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 16 грудня 2016 року щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 110 рублів.

ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про роз`яснення вищезазначеної постанови.

В заяві зазначає, що в ході виконання зазначеної постанови виникли розбіжності у розумінні і тлумаченні виконавчого документу.

Стверджує, що розмір аліментів стягуються на утримання двох дітей, проте виконавець висуває вимоги про сплату аліментів у визначеному розмірі на кожну дитину.

Зазначає, що йому також невідоме таке поняття як «бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення», оскільки така в законодавстві України відсутня.

Просить роз`яснити постанову Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, оскільки спірними є питання чи правомірно висуває вимоги державний виконавець в частині оплати аліментів в розмірі 33% всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення на кожну дитину, оскільки постановою Львівського апеляційного суду визначено, що такий розмір стягнуто на утримання двох дітей; та чи правомірно вираховує державний виконавець аліменти від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, при тому, що аліменти за постановою суду розраховуються від бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 13 липня 2018 року скасовано.

Заяву ОСОБА_2 задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 29 грудня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , 1977 р.н., уродженця м. Львова на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 33 % всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 16 грудня 2016 року щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 110 рублів.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», наголошено, зокрема, на тому, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Приписами ч. 2 ст. 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Оскільки, як зазначено в заяві ОСОБА_1 , у державного виконавця виникають труднощі з розумінням резолютивної частини судового рішення, зокрема, виконавець висуває вимоги про сплату аліментів у визначеному розмірі на кожну дитину, з метою забезпечення належного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне роз`яснити рішення.

Так, у резолютивній частині постанови міститься висновок про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , 1977 р.н., уродженця м. Львова на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 33 % всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 16 грудня 2016 року щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Резолютивну частину слід розуміти так, що рішенням суду стягнуто аліменти у зазначеному розмірі на утримання двох неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.271 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Роз`яснити, що згідно рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29 грудня 2016 року встановлений розмір аліментів на двох дітей в розмірі 33% всіх видів заробітку, але не менше 75% прожиткового мінімуму.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.