СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21829/20

пр. № 2/759/891/22

23 травня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О. .

за участю секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства спільне підприємство «Партнер» (03148,м. Київ, вул. Жмеринська,1А ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором внаслідок невиконання грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПрАТ СП «Партнер» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість по договору № 5579 від 05.12.2011р. у розмірі 15 550 ,00 грн., пеню у розмірі 15 550,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1 067,83 грн., 3 % річних у розмірі 423,47 грн., судовий збір у розмірі 2102,00 грн. та суму правової допомоги у сумі 4 500,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що СП «Партнер» створено у відповідності до вимог діючого законодавства і є правонаступником МДКП «Партнер» відповідно до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києві № 1292 від 09.10.1996 р. Відповідно до п.1 рішення Виконавчого комітету Ленінградської ради народних депутатів № 669 від 26.08.1991 р. «Про передачу відкритої автостоянки № 2 на пр. Ак. Корольова малого підприємства «Партнер» - АС № 2 передано в експлуатацію малому підприємству «Партнер», правонаступником якого є ПрАТ СП «Партнер». Відповідно до п.4 рішення, фінансово -господарську діяльність на автостоянці АС № 2 здійснювало мале підприємство «Партнер» згідно свого статуту. Відповідно до акту прийому-передачі майна засновниками СП «Партнер» в формі акціонерного товариства закритого типу Ленінградська районна державна адміністрація м. Києва передала частку свого вкладу до статутного фонду СП «Партнер» в формі АТЗТ майном, а саме незавершене будівництво автомобільної стоянки індивідуального транспорту по пр. Корольова АС № 2. З прийняттям рішення Виконавчого комітету Ленінградської ради народних депутатів «Про передачу відкритої автостоянки № 2 по пр. Ак. Корольова та ведення фінансово -господарської діяльності на автостоянці малим підприємством «Партнер» - власникам транспортних засобів, видавалися направлення державної районної адміністрації, для отримання місця на автостоянці № 2 по пр. Корольова, так створювалася АС № 2, яка передана позивачу в експлуатацію, та укладалися договори з автовласниками по зберіганню і охоронні автомобілів, в тому числі з ОСОБА_1 договір № 5579 від 05.12.2011р. на зберігання і охорону автомобіля. Відповідач з квітня 2017р. припинив сплачувати за послуги автостоянки, у зв`язку з чим починає зростати основний борг. За період 01.04.2017р. по 11.10.2020р. відповідач не сплатив жодного обов`язкового щомісячного платежу за послуги автостоянки та охорони, ігнорує всі пропозиції позивача щодо погашення заборгованості. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання за договором, охороняє транспортні засоби в критому машиномісці № НОМЕР_1 (металевий гараж),який належить відповідачу і розташований на автостоянці № 2 , яка передана в експлуатацію малому підприємству «Партнер» для ведення фінансово-господарської діяльності. Відповідач постійно сплачував послуги за гараж та охорону автомобіля у повному обсязі до кінця квітня 2017р. у сумі 210 грн. та 350 грн. У відповідача виникла заборгованість на загальну суму 15 500 грн., яку представник позивача просить стягнути, а також пеню в розмірі 15 500,00 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1 067,83 грн., 3 % річних у розмірі 423,47 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2021р. зупинено провадження по справі № 2/759/2384/21, № 759/21829/20 до набрання рішення законної сили у справі № 759/14530/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства спільне підприємство «Партнер» про визнання договору недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.05.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Вах Марини Едуардівни про поновлення провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором внаслідок невиконання грошового зобов`язання 13.01.2022р. ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник ПрАТ СП «Партнер» у судове засідання не з`явився про день , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився про день , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Розпорядженням представника Президента України від № 383 від 01.09.1992 р. згідно з актом від 21.08.1992 р. про передачу незавершеного будівництва автомобільної стоянки індивідуального транспорту по пр-ту А.Корольова з балансу СКБ «Ритм» на баланс Ленінградської районної державної адміністрації загальною вартістю 582, 4 тис. крб. /згідно довідки СКБ «Ритм» за № 42/32 від 20.08.92 р./ передано автостоянку № 1 та автостоянку № 2 , що розташовані по пр. А.Корольова малому підприємству «Партнер» в експлуатацію/а.с.19/.

Відповідно до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва № 1293 від 09.10.1996р. встановлено, що спільне підприємство «Партнер» у формі закритого акціонерного товариства є правонаступником МДКП «Партнер»/а.с.20/.

Відповідно до акту прийому-передачі майна до статутного фонду від 01.11.1996р.комісія прийняла , державна адміністрація передала як частку свого вкладу до статутного фонду товариства наступне майно: незавершене будівництво автомобільної стоянки індивідуального транспорту по пр. Корольова/а.с.16/.

Згідно листа Ліцензійної палати України від 28.05.1998 року діяльність гаражних кооперативів, пов`язана з охороною власності членів кооперативу, не ліцензується/а.с.46/.

05.12.2011 року між СП «Партнер» та ОСОБА_1 був укладений договір № 5579, відповідно до умов якого СП «Партнер» взяло на себе обов`язки по зберіганню і охороні автомобіля автовласника на автостоянці № 2 , крите машиномісце № НОМЕР_1, а автовласник зобов`язаний своєчасно проводити оплату за охорону автомобіля/а.с.24/.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2021р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СП «Партнер», третя особа: КМР про визнання договору № 5579 недійсним відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.12.2021р. вказане рішення суду залишено без змін /а.с.114-116/.

Відповідно до п. 5.1 договору автовласник вносить грошові внески не пізніше 10 числа кожного місяця. Вартість послуги в період дії договору визначається підприємством виходячи з витрат на забезпечення схоронності транспортного засобу.

Наказом № 121 від 30.12.2016 року ПрАТ СП «Партнер» з 01.01.2017 року встановлено розмір щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 350,00 грн. за одне крите машиномісце/а.с.30/.

Наказом № 70 від 08.05.2020 року у зв`язку зі збільшенням витрат на утримання охорони, збільшенням заробітної плати до 4 723,00 грн., проведенням заміни ліній постачання електроенергії, з 01.06.2020р. встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 450,00 грн. за одне крите машиномісце/а.с.31/.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу.

За змістом ч. 1 ст. 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним.

Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер. Між тим, загальні положення про зберігання передбачають обов`язок професійного зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч.2 ст. 936 ЦК). Тобто, зазначена норма передбачає можливість укладення договору зберігання за конструкцією консенсуального і цілком поширюється на спеціальні види зберігання, а отже - і на договір зберігання транспортних засобів.

У відповідності із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП "Партнер" відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно-будівельні роботи, обов`язкові платежі та податки, охорона.

Судом встановлено, що відповідач не сплачує обов`язкові щомісячні внески за отримані послуги, у зв`язку з чим, заборгованість за період з 01.01.2017р. по 20.10.2020р. становить 15 550,00 грн., що підтверджується взаєморозрахунками /а.с.52/.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене та наявність суми боргу в розмірі 15 550,00 грн, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Також, відповідно до п. 6.2 договору автовласник при затримці оплати наданих послуг, сплачує підприємству крім боргів, штрафні санкції у розмірі 0.5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення. При невідшкодуванні витрат передбачених даним договором, більше як за 3 місяці без поважної причини, даний договір може бути розірваний.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У позовній заяві представник позивача вказує, що пеня за період з 01.11.2019р. по 10.10.2020р., складає 23 680,00 грн., однак з урахуванням того, що пеня значно перевищує суму боргу просить стягнути пропорційно сумі основного боргу у розмірі 15 550,00грн., яку суд, вважає за можливе задовольнити.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до квитанції про сплату юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №07/19-04.02.2019 від 04.02.2020 р, позивачем сплачено 4500,00 грн. витрат на правову допомогу, а тому вказані витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 102,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 322, 509, 527, 529, 530, 611, 625, 901, 903, 936, 977 ЦК України, ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства спільне підприємство «Партнер» (03148,м. Київ, вул. Жмеринська,1А ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором внаслідок невиконання грошового зобов`язання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1-а, UА № НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києва, податковий номер 65) заборгованість по договору у розмірі 15 550,00 грн., пеню у розмірі 15 550,00 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1 067,83 грн., 3 % річних у сумі 423,47 грн. , судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн., а всього 39 193,30 грн. (тридцять дев`ять тисяч сто дев`яносто три грн. 30 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.О. Петренко