№ 336/7807/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2022 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі гловуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
Позивач 24.09.2021 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.10.2017 року по 31.07.2021 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідачами не сплачені на суму 40 217,79 грн.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.
За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 40 217,79 грн. та судові витрати.
Ухвалою від 26.10.2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання, яке було призначено на 03.12.2021 року відповідач ОСОБА_1 , з`явився, ОСОБА_2 , не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату час та місце розгляди справи за зареєстрованим місцем проживання. Судове засідання відкладено на 12.01.2022 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що останній не отримував копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у справі.
У судове засідання, яке було призначено на 12.01.2022 року, відповідачі не з`явилися.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 2.2 статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року № 99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3).
Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.10.2017 року по 31.07.2021 року (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя, що реєстрації місця проживання фізичної особи.
Виходячи із змісту ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як зазначає ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору.
Керуючись ст.ст. 264, 265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 40 217,79 грн. (сорок тисяч двісті сімнадцять гривень 79 копійок) .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 1135 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 1135 грн.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Відповідач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.С. Боєв