Справа № 721/1140/21
Провадження 2/721/27/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судового засідання Свідунови Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 28.01.2019 року у виконавчому комітеті Підзахаричівської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис № 2. Стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно, із відповідною індексацією до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

28.01.2019 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Підзахаричівської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 2. За час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні позивачки. Їхнє подружнє життя не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. На примирення не згідна. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, працездатний, інших дітей та утриманців немає, має мінливий заробіток та отримує доходи.

11.01.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 визнає позовні вимоги частково, а саме в частині розірвання шлюбу, оскільки на даний час їхня сім`я розпалася і носить формальний характеру, спільне господарство не ведуть. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки та утримання дружини позовні вимоги не визнає, зазначає, що немає офіційної роботи, проживає в задовільно-побутових умовах у будинку батьків власного житла немає, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі по 2000 гривень щомісячно.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивачка не з`явились, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині розірвання шлюбу, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої зазначив, що має можливість сплачувати по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.01.2019 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований у виконавчому комітеті Підхзахаричівської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час спільного проживання у подружжя народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, їх сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер, сторони втратили почуття любові, поваги і довіри, сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхньої дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін та неповнолітніх дітей.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 позивачкою надано наступні докази:

довідка Усть-Путильської сільської ради №157 від 06.12.2021 року, з даних якої вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 156 від 06.12.2021 року видана Підзахаричівським старостинським округом, з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з дочкою, батьками, сестрою, братом, племінниками, всього за даною адресою зареєстровано 9 осіб.

При зверненні з даним позовом до суду позивачка посилається на загальні вимоги щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

При вирішенні позовної вимоги судом застосовано наступні норми права.

За змістом положень ст. 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Відповідно до ст. 3 ч. 1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 7 ч. 7, ч. 8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 ч. 1, ч. 2 СК України, При визначенні розміру аліментів суд враховує норми ч. 1,2 ст. 182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет у 2022 році», у 2022 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень.

Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що останній, як батько, має можливість сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 908,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 142, 200, 258, 259, 263-266, 268, 280, 282, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. 110, 112, 141, 182-184, 191 СК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 28.01.2019 року у виконавчому комітеті Підзахаричівської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 2 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Уляна СТЕФАНКО