Справа № 305/497/22
Провадження по справі 2/305/348/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Великобичківської селищної ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона ОСОБА_1 , являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння подарували їй батьки. Незважаючи на те, що вона у 2016 році набула право власності на вказаний житловий будинок, відповідач, який являється їй рідним братом, із 2000 року не проживає у будинку, тривалий період залишається зареєстрованим у ньому. Член сім`ї колишнього власника будинку - відповідач ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку не проживає більше двадцяти років, фактичним місцем його проживання з 2000 року є АДРЕСА_2 . З відповідачем вони не спілкуються більше двадцяти років. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Реєстрацією у її будинку відповідача порушуються її майнові та житлові права, право власності, оскільки така заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися належним їй житловим будинком або відчужувати його. В порядку досудового врегулювання спору, нею 10.03.2022, засобами поштового зв`язку, відповідачу надіслано пропозицію знятися з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в сторок до 28.03.2022, яка залишена останнім без реагування. На підставі наведеного, просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , знявши його з реєстрації місця проживання, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , без його згоди.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 01.04.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. залучено до участі у розгляді справи Виконавчий комітет Великобичківської селищної ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Полгар М.З. 03.06.2022, подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання, повторно, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчого комітету Великобичківської селищної ради, у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності позивача, ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , в цілій частині, стверджується договором дарування, від 16 травня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, Маріна А.С., зареєстрованого в реєстрі за №746.

У відповідності до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач, ОСОБА_2 , що стверджується копією будинкової книги, відповідю на запит наданою ГУ ДМС України в Закарпатській області.

При цьому, відповідач, ОСОБА_2 ,з 2000 року не проживає за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2022 та довідкою Великобичківської селищної ради №200 від 21.02.2022.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вище зазначеному будинку.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів, що відповідач членом її сім`ї не являється, у належному їй на праві приватної власності житловому будинку більше 20 років не проживає, не веде з нею спільного господарства та не має спільного бюджету, витрати по утриманню житла відповідач не несе. Договору найму житла між нею та відповідачем не укладалося.

Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , знявши його з реєстрації місця проживання, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , без його згоди.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_3 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Великобичківської селищної ради, місцезнаходження: смт Великий Бичків, вул. Грушевського, №108, Рахівського району, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк