Справа № 487/8671/21
Провадження № 2/487/991/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді А.А. Лагоди

секретаря А.В. Мізюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал банк») Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.08.2019 року у сумі 65378,58 грн. та судових витрат в сумі 2270,00 грн.Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.08.2019 року відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.08.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 14.09.2021 року утворилася заборгованість яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 65378,58 грн. На даний час відповідач продовжує порушувати умови кредитного договору, не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито спрощене провадження по справі.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року залишено без задоволення клопотання сторони відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та витребування доказів.

06.01.2022 року від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість, зазначаючи, що засвідчення відповідачем документів цифровим підписом проведено із порушенням законодавства, сам кредитний договір укладений в неналежній формі, крім того наведені позивачем Умови відповідачем не підписані, а отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді всі умови кредитування. Відповідач визнає, що отримував картку однак заперечує факт отримання кредиту та його погашення. Також просив застосувати загальну (три роки) та спеціальну позовну давність (один рік) до основної вимоги та вимог про стягнення штрафних санкцій посилаючись на те, що нарахування заборгованості почалося з 02.02.2020 року. Крім того зазначив, що стороною позивача не надано доказів щодо підтвердження отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення кредиту, не надано доказів отримання відповідачем інформаційного листа, не надано кредитної справи та руху коштів по картці.

01.02.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою вони зазначають, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вважають, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо посилання відповідача на строк позовної давності, який сплинув, вказують, що заборгованість відповідача стала простроченою з 31.08.2020 року, відповідно перебіг позовної давності почався з цього моменту. Сторона позивача не ставить вимоги, щодо стягнення штрафних санкції. Крім того п. 9.3 розділу 9 Умов і правил термін позовної давності, щодо усіх вимог банку складає 30 років.

В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, до суду разом з позовом надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Сторона відповідача у чергове судове засідання призначене на 31.05.2022 року не з`явився.

Справа призначалась до розгляду на 24.12.2021 року, 10.02.2022 року, 11.05.2022 року, 31.05.2022 року.

На всі призначенні судові засідання представником відповідача надавались заяви про відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що справа перебуває в суді більше п`яти місяців. Судом неодноразово відкладався розгляд справи та суд сприяв тому, щоб представник відповідач мав можливість як прийняти участь у розгляді справи, так і надати будь-які докази в обґрунтування своєї позиції, проте впродовж цього часу відповідачем не подано будь-яких заяв щодо суті спору, подаються лише заяви про відкладення розгляду справи. Також судове засідання може проводитись в режимі відео конференції, разом з тим сторона відповідача не користується таким правом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви представника відповідача в черговому відкладенні розгляду справи слід відмовити та розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

12.08.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.08.2019 року.(а.с.7)

Відтак після підписання Анкети - заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.

В даній Анкеті - заяві зазначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Згідно п. 3 Анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Крім того, в п.6 Анкети-заяви зазначено: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором.

Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису».

«Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору» (п.11 Анкети-заяви).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Який згодом збільшився до 60000,00 грн. (а.с.101-103) Відповідач почав використовувати кредит 13.08.2019 року та частково погашав заборгованість. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості від 14.09.2021 року (а.с.5-6) та виписки по руху коштів картки від 30.01.2022 року (а.с.92-98).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак після підписання анкети - заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( ст. 1055 ЦК України).

До кредитного договору банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Договором станом на 14.09.2021 року у відповідача утворилася заборгованість, що становить 65378,58 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 65378,58 грн.

Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, сторона відповідача не надала суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи, про невірність наданого банком розрахунку, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу за тілом кредиту у розмірі 65378,58 грн., враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачу.

Відповідач згідно розрахунку заборгованості порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість

Стороною відповідача не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень.

Що стосується заяви сторони відповідача про застосування загальної (три роки) та спеціальної позовної давності (один рік) до основної вимоги та вимог про стягнення штрафних санкцій необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Спеціальна позовна давність щодо вимог зокрема про про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю в один рік (ст.. 258 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261ЦК України).

Відповідно до ч.3,4,5 ст. 267 ЦК України п озовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п. 5.16. розділу 5. «Надання та обслуговування кредит» у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань).

Відповідно до розрахунку наданого до позовної заяви заборгованість відповідача стало простроченою з 31.08.2020 року. Таким чином перебіг позовної давності починається з цього числа.

Позивач окремо не стягує неустойку (штраф, пеню) з відповідача, а тому і не має підстав для застосування спеціальної позовної давності в один рік.

Також підписавши Анкету-заяву відповідач погодився з Умовами і правила, тому відповідно до п. 9.3. розділу 9 Умов і правил термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, стягнення процентів нарахованих на прострочену заборгованість, стягнення процентів як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 30 років.

Таким чином, враховуючи дату звернення АТ «Універсал Банк» з даним позовом до суду 01.12.2021 року суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений.

Враховуючи вищенаведене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.08.2019 року в сумі 65378,58 грн.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.08.2019 року що утворилась станом на 14.09.2021 року в сумі 65378 (шістдесят п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривні 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текс рішення складено 03.06.2022 року.

Суддя А.А. Лагода