Справа № 456/2507/19
Провадження № 2/456/60/2022
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належної ОСОБА_1 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється співвласником квартири АДРЕСА_1 (1/6 частки) на підставі свідоцтва про право власності від 26.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1054. Частку у цій квартирі позивач отримав як переможець електронних торгів на підставі акта державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Стрийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18.03.2019 року. Дана квартира складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, загальною площею 59,1 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м. Так як іншого житла у позивача немає, після отримання документів про право власності він хотів вселитися в дану квартиру, але інший співвласник відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в цьому. На неодноразові прохання не чинити перешкод в користуванні житлом, надати доступ до квартири відповідач закривалась вдома та не відкривала двері. Оскільки відповідач обмежує право позивача користуватися своєю власністю, чинить перешкоди у вселенні в квартиру, а тому позивач змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджкється свідоцтвом, посвідченого 26.03.2019 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1054.

З актів про не допуск в житлову квартиру від 21.05.2019 року та 29.05.2019 року, засвідчених свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що співвласниця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не допускає та перешкоджає ОСОБА_1 зайти та поселитись жити в даній квартирі. На неодноразові приїзди та прохання надати доступ до квартири, ОСОБА_2 закривалась вдома та не відкривала двері.

З відповіді Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області №4470 від 10.05.2019 року вбачається, що звернення ОСОБА_1 котре надійшло в Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області з приводу неправомірних, на його думку, дій співвласниці квартири АДРЕСА_1 , котра відмовляє йому в заселенні в дану квартиру, розглянуте працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області за № 4470 від 24.04.2019 року. За результатами перевірки встановлено, що між ОСОБА_6 та співвласником квартири АДРЕСА_1 виникли цивільно-правові відносини, вирішення яких не відноситься до компетенції ОВС, оскільки такі спори вирішуються виключно судами в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2021 року в позові ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 ,Державного підприємства «СЕТАМ», Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванна Володимирівна про визнання недійсними прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна проведені згідно протоколу №390160 від 27.02.2019 року ( лот №331619), визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , видане 26.03.2019 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили 23.07.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист. Судовий захист права власності у порядку цивільного судочинства здійснюється за вимогами, серед яких: про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном; про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням прав власника; про визнання недійсними договорів та про визнання договорів дійсними - у випадках, передбачених ЦК.

Здійснення права спільної часткової власності передбачено положеннями статті 358 ЦК України, за якими право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав, зазначено в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України.

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_8 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні належною йому на праві власності частиною квартири АДРЕСА_1 , відповідач обмежує позивача в користуванні своєю власністю, що відповідно до норм статей 386, 391 ЦК України є підставою для усунення порушень прав позивача як співвласника у здійсненні ним свого права користування спільним майном.

Разом з тим, відповідачем не подано жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належним позивачу ОСОБА_1 майном шляхом вселення позивача в квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належної ОСОБА_1 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2022 року.

Головуючий суддя С. С. Сас