Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2193/21

Провадження № 2/943/476/2022

30 травня 2022 року

м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Бузун О.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом адвоката Плавайко М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Буської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

представник позивача адвокат Плавайко М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом до Буської міської ради. Просить визнати за позивачем право власності на середню земельну частку (пай) розміром 1,09 умовних кадастрових гектари без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну спадкодавцю земельну частку (пай). На момент смерті спадкодавця разом із ним зареєстрований та проживав його син ОСОБА_1 . Відтак позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину після смерті батька, але не може оформити своїх спадкових прав через втрату спадкодавцем оригіналу сертифіката на право приватної власності на спадкове майно (земельний пай), а тому просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Плавайко М.В. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, хоча була належним чином повідомлені про час і місце судового засідання. До матеріалів справи представник позивача адвокат Плавайко М.В. додала заяву з проханням проведення засідання у їх відсутності, позов підтримують повністю та просять його задоволити.

Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, направивши письмову заяву від 10.01.2022 за №44, у якій проти задоволення заявленого позову заперечують, оскільки позивач та його представник маючи у своєму володінні оригінал Сертифікату на право приватної власності на середню земельну частку ЛВ № 078517/4543, подали безпідставний позов у спорі, який має штучний характер, адже жодних перешкод у прийнятті спадщини померлого ОСОБА_2 , крім пропущених строків, для позивача не існує.

27.01.2022 року адвокат Плавайко М.В. на електронну адресу суду подала заперечення на лист Буської міської ради від 10.01.2022 року, в якому спростовує твердження викладені в запереченні Буської міської ради оскільки в ч. 2 ст. 95 ЦПК України зазначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено даним кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Зазначає, що дана відмітка ніяким чином не вказує на наявність втраченого оригіналу у позивача, а лише на дотримання процесуальної процедури подачі додатків до позовної заяви. Крім того, вказує що відповідач у своєму листі не заперечує щодо наявності у спадкодавця права на середню земельну частку ОСОБА_2 , а лише вказує на наявність відміток на копії сертифікату.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У силу вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №078517 від 05.05.1997 року, внаслідок чого розроблено розпорядження голови Буської райдержадміністрації №148 від 25.104.1997 року загальною площею 1.09 га.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ріпнів Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть виданого 27.03.1999 року серії НОМЕР_1 .

Як убачається із долученого до справи свідоцтва про народження, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 та статті 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Як убачається із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2021 наданого приватним нотаріусом Бабуляк Х.М., що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація відсутня.

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ним проживав та була зареєстрований: його син ОСОБА_1 (позивач).

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивач, проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому остання прийняла спадщину в розумінні положень пункту 1 частини першої статті 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини). Місцем відкриття спадщини є село Ріпнів Буського району Львівської області, про що вбачається зі справи.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача проти позову такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом, спростовуються вищенаведеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно земельну частку (пай), яка належала померлому чоловіку позивача в порядку спадкування за законом після його смерті.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 247, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (паю) загальною площею 1,09 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено: 30.05.2022р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: село Ріпнів Золочівський район Львівська область 80541.

Представник позивача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області площа 900 річчя Буська, 1 м. Буськ Золочівський район Львівська область .

Суддя: Г. О. Шендрікова