Провадження №2/512/26/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Сивак Т.С.,

за участю

представника відповідача за первісним позовом адвоката Юдіна О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ДОБРОБУТ» про дострокове розірвання договорів оренди землі і стягнення заборгованості за договорами оренди землі та за зустрічним позовом Приватного підприємства «ДОБРОБУТ» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ПП «ДОБРОБУТ», в якому просили достроково розірвати договір оренди землі від 04.06.2007р., укладений між ОСОБА_1 та ПП «ДОБРОБУТ» щодо оренди земельної ділянки площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0156, та стягнути з ПП «ДОБРОБУТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в розмірі 34192,20грн., а також достроково розірвати договір оренди землі від 04.06.2007р., укладений між ОСОБА_2 та ПП «ДОБРОБУТ» щодо оренди земельної ділянки площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0155, та стягнути з ПП «ДОБРОБУТ» на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати в розмірі 34192,20грн..

ПП «ДОБРОБУТ» звернулось до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 із зустрічним позовом, у якому просило стягнути з відповідачів безпідставно набути кошти у розмірі по 10172,00грн. з кожного.

Ухвалою від 03.03.2020р. судом було відкрито провадження за зустрічним позовом та зустрічний позов було об`єднано для спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ПП «ДОБРОБУТ» адвокат Юдін О.Ю. проти первісного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив його задовольнити.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (відповідачі за зустрічним позовом) та їх представник адвокат Пілюк Р.В., які є належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання (а.с.135, 136) в засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили і не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, щодо подання суду відзиву на зустрічну позовну заяву ПП «ДОБРОБУТ».

Суд зазначає, що згідно зі ст.129 Конституції України та ст.2 ЦПК України одним із завдань судочинства є розумність строків розгляду справи судом, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на зазначене, та враховуючи положення ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає, що неявка позивачів за первісним позовом та їх представника не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, дослідивши усі надані докази, встановив наступні обставини.

01.01.2006р. між ОСОБА_1 та ПП «ДОБРОБУТ» було укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_1 надав в оренду ПП «ДОБРОБУТ», а ПП «ДОБРОБУТ» прийняло земельну ділянку площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0156 (п.п.1, 2 договору оренди землі від 01.01.2006р., а.с.125-126; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №553170 площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0156, розташовану на території Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_2 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.09.2005р. за №01.05.532.00096, а.с.22).

На виконання вимог ст.20 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на дату підписання договору оренди землі від 01.01.2006р., цей договір пройшов державну реєстрацію у Савранському районному відділі ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2007р. за №04.07.532.00025, що підтверджується відміткою на договорі оренди землі від 01.01.2006р. (а.с.126-зворот).

Також, сторонами було складено Акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки в оренду від 01.04.2006р. (а.с.127).

Додатково факт укладення між ОСОБА_1 та ПП «ДОБРОБУТ» договору оренди землі та його реєстрації підтверджується листом Відділу №5 Управління у Подільському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 04.11.2021р. №19-15-0265-216/44-21 (а.с.124).

01.01.2006р. між ОСОБА_2 та ПП «ДОБРОБУТ» було укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_2 надала в оренду ПП «ДОБРОБУТ», а ПП «ДОБРОБУТ» прийняло земельну ділянку площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0155 (п.п.1, 2 договору оренди землі від 01.01.2006р., а.с.128-129; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №553171 площею 3,8457га, кадастровий номер :01:006:0155, розташовану на території Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_3 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.09.2005р. за №01.05.532.00095, а.с.24).

На виконання вимог ст.20 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на дату підписання договору оренди землі від 01.01.2006р., цей договір пройшов державну реєстрацію у Савранському районному відділі ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2007р. за №04.07.532.00026, що підтверджується відміткою на договорі оренди землі від 01.01.2006р. (а.с.129-зворот).

Також, сторонами було складено Акт приймання-передачі цієї земельної ділянки в оренду (а.с.130).

Додатково факт укладення між ОСОБА_2 і ПП «ДОБРОБУТ» договору оренди землі та його реєстрації підтверджується листом Відділу №5 Управління у Подільському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 04.11.2021р. №19-15-0265-216/44-21 (а.с.124).

Судом також прийнято до уваги, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не заперечували та цілком визнали факт укладання договорів оренди землі саме з ПП «ДОБРОБУТ».

На момент укладення обох договорів кожен з них містив умову щодо розміру орендної плати та порядку її сплати. Ці умови були викладені у п.9 кожного з договорів оренди землі (а.с.125, 128).

Відповідно до узгоджених сторонами умов договорів ПП «ДОБРОБУТ» зобов`язалося сплачувати кожному з орендодавців по 655,20грн. на рік. Орендна плата вноситься з 1 серпня по 1 жовтня кожного року (п.11 кожного з договорів оренди землі, а.с.125-зворот, 128-зворот).

Указом Президента України від 19.08.2008р. №725/2008 було внесено зміни до Указу Президента України від 02.02.2002р. №92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та змінено редакцію п.1 Указу №92/2002 (далі Указ Президента №92/2002).

Після внесених змін згідно п.1 Указу Президента №92/2002 було передбачено визнати одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посилаючись на вказані положення Указу Президента, вважають, що ПП «ДОБРОБУТ» було зобов`язано з моменту набрання Указом чинності сплачувати їм орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки їх земельних ділянок.

Суд не погоджується з цим з огляду на наступне.

Як встановлено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як було встановлено у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2011р. у справі №6-17цс11, Указ Президента №725/2008, яким внесено зміни до Указу Президента України №92/2002 та збільшено мінімальний розмір орендної плати до 3 відсотків, має рекомендаційний характер.

Про те, що Указ Президента №725/2008 має рекомендаційний характер було зазначено і у Листі Верховного Суду України від 01.06.2012р. «Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за 2010 - 2011р.р.».

Ця ж правова позиція була підтверджена і у постанові Верховного суду України від 06.04.2016р. у справі №922/2950/15 і у постанові Верховного суду від 10.06.2019р. у справі №540/1354/16-ц.

Висновок Верховного Суду про рекомендаційний характер Указу Президента №725/2008 обумовлений наступним.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, ані Закон України «Про оренду землі», ані Конституція України не надавали Президенту України повноважень щодо встановлення розміру орендної плати за землю.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

А частиною 1 ст.19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Таким чином, Указ Президента №725/2008 не є обов`язковим, а має рекомендаційний характер, а тому розмір орендної плати має визначатись виключно відповідно до умов, встановлених у договорах оренди.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не надали суду доказів на підтвердження того, що до договорів оренди, які вони уклали з ПП «ДОБРОБУТ», були внесені зміни щодо розміру орендної плати, а тому у суду немає підстав застосовувати до спірних правовідносин іншу орендну плату, ніж та, яка була узгоджена сторонами у сумі 655,20грн. на рік.

Як визнали позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у своїй позовній заяві, ПП «ДОБРОБУТ» сплатило їм «авансом в рахунок наступних платежів орендної плати» по 20000,00грн. кожному. ПП «ДОБРОБУТ» також підтвердило цей факт.

Як вже було встановлено вище, згідно п.9 договору оренди землі, що був укладений між ПП «ДОБРОБУТ» та ОСОБА_1 , розмір орендної плати за один рік становить 655,20грн., а строк оренди 15 років (п.8 договору оренди землі, а.с.125).

Таким чином, орендна плата за 15 років користування належної ОСОБА_1 земельної ділянки дорівнює 9828,00грн. (15 років х 655,20грн./рік). Оскільки ОСОБА_1 визнав, що отримав від ПП «ДОБРОБУТ» «авансом в рахунок наступних платежів орендної плати» 20000,00грн., то ПП «ДОБРОБУТ» не має заборгованості з оплати орендної плати перед ОСОБА_1 .. Напроти, переплата ПП «ДОБРОБУТ» за договором оренди землі, укладеним з ОСОБА_1 , становить 10172,00грн. (20000,00грн. 9828,00грн.). Отже, сума переплати є для ОСОБА_1 безпідставно набутим майном.

Згідно п.9 договору оренди землі, що був укладений між ПП «ДОБРОБУТ» і ОСОБА_2 , розмір орендної плати за один рік становить 655,20грн., а строк оренди 15 років (п.8 договору оренди землі, а.с.128).

Таким чином, орендна плата за 15 років користування належної ОСОБА_2 земельної ділянки дорівнює 9828,00грн. (15 років х 655,20грн./рік). Оскільки ОСОБА_2 визнала, що отримала від ПП «ДОБРОБУТ» «авансом в рахунок наступних платежів орендної плати» 20000,00грн., то ПП «ДОБРОБУТ» не має заборгованості з оплати орендної плати перед ОСОБА_2 .. Напроти, переплата ПП «ДОБРОБУТ» за договором оренди землі, укладеним з ОСОБА_2 , становить 10172,00грн. (20000,00грн. 9828,00грн.). Отже, сума переплати є для ОСОБА_2 безпідставно набутим майном.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи, що ОСОБА_1 безпідставно набув 10172,00грн., а також те, що ОСОБА_2 безпідставно набула 10172,00грн., кожен з них зобов`язаний повернути ці безпідставно набуті гроші ПП «ДОБРОБУТ».

Також, суд звертає увагу на те, що посилання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на нормативно-грошову оцінку вартості належних їм земельних ділянок, як на базу для розрахунку суми орендної плати, є цілком безпідставним та хибним, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося вище, в Указі Президента №92/2002 встановлено, що вартість земельної ділянки визначається відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що залежно від мети та методів проведення, оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок.

У ч.ч.4, 5, 7 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, у той час як експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Тобто, закон прямо встановлює, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки виключно державної та комунальної власності.

Враховуючи, що належні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 земельні ділянки є земельними ділянками приватної власності, то для визначення розміру орендної плати за них застосувати нормативну грошову оцінку неможливо.

Отже, твердження ОСОБА_1 і ОСОБА_3 щодо обов`язковості застосування нормативної грошової оцінки земельної ділянки до відносин оренди земельної ділянки приватної власності суперечить наведеним вище положенням ст.5 Закону України «Про оцінку земель».

Крім того, як встановлено у ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок має бути підтверджений виключно витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Між тим, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не надали суду витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки належних їм земельних ділянок.

Як встановлено ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, наданий ОСОБА_1 і ОСОБА_3 лист Відділу у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 21.01.2019р. №77/111-19 «Щодо надання інформації про нормативну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення» (а.с.26) не може підтверджувати розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки є недопустимим доказом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у первісному позові слід відмовити повністю, а зустрічний позов повністю задовольнити.

Враховуючи, що у первісному позові суд повністю відмовив, а зустрічний позов повністю задовольнив, усі судові витрати, у тому числі і сплачений судовий збір, що були зроблені ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , покладаються на них, а усі судові витрати, у тому числі і сплачений судовий збір, які були зроблені ПП «ДОБРОБУТ», підлягають відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ..

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, які були понесені ПП «ДОБРОБУТ», суд враховує наступне.

Згідно матеріалів справи ПП «ДОБРОБУТ» сплатило судовий збір в сумі 4204,00грн., тобто ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мають відшкодувати ПП «ДОБРОБУТ» суму сплаченого судового збору рівними частками по 2102,00грн. кожний.

За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як встановлено ст.11 Закону України «Про ціни і ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Вартість послуг адвоката не є предметом державного регулювання.

Суд встановив, що на підтвердження суми судових витрат було надано договір про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2020р., який передбачає фіксований розмір гонорару 25000,00грн. (а.с.67-70, 115-зворот 117) та акт приймання наданих послуг від 07.10.2021р., який підтверджує, що ПП «ДОБРОБУТ» прийняло надані адвокатом послуги на суму 25000,00грн. (а.с.117-зворот).

Відповідно до умов п.п.4.1, 4.3 договору про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2020р. під час визначення розміру гонорару було прийнято до уваги кваліфікація адвоката, значення справи для ПП «ДОБРОБУТ», складність справи, запланований обсяг послуг та робіт, що має надати (виконати) адвокат, віддаленість суду, у якому має здійснюватися розгляд справи та інші чинники.

Крім того, згідно умов п.4.2.1 цього договору та акту приймання наданих послуг від 07.10.2021р., окремо від суми гонорару ПП «ДОБРОБУТ» має сплатити адвокату 5000,00грн. за кожну поїздку з м.Одеса до смт.Саврань, Одеської області. Тобто, сторони врахували віддаленість суду, у якому має здійснюватися розгляд справи (смт.Саврань, Одеської області), від офісу адвоката (м.Одеса), що вимагає подорожі на відстань 220км в одну сторону, та час, який має витратити адвокат на виконання цього договору (наприклад, одна подорож з м.Одеси до смт.Саврань, Одеської області, не рахуючи часу витраченого в суді, приймаючи до уваги відстань між населеними пунктами та дозволену законодавством швидкість руху транспортного засобу, становить близько п`яти годин в обидва кінця. При цьому, адвокат у весь цей час перебуває за кермом автомобіля (п.п.4.3.2, 4.3.7 договору про надання професійної правничої допомоги від 25.02.2020р.). Як вказано у акті приймання наданих послуг від 07.10.2021р., та підтверджується матеріалами справи, адвокат три рази приїздив до суду першої інстанції, а тому загальна сума витрат адвоката на приїзд з м.Одеса до смт.Саврань, Одеської області, становить 15000,00грн..

З приводу компенсації витрат адвоката на дорогу у постанові Верховного суду від 25.05.2021р. у справі №910/7586/19 було зазначено, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому, паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час, з огляду на що колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Таким чином, загальна сума судових витрат ПП «ДОБРОБУТ», яка підлягає розподілу, має визначатись з урахуванням судового збору, суми гонорару адвокату та витрат адвоката на дорогу, та становить 40000,00грн..

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між тим, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не довели, що розмір судових витрат у сумі 40000,00грн., є неспівмірним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 має бути додатково стягнуто 40000,00грн. судових витрат на правничу допомогу, по 20000,00грн. з кожного.

З урахуванням судового збору загальна сума судових витрат, яка підлягає розподілу, дорівнює 44204,00грн.. Суд вважає, що ця сума підлягає рівному розподілу між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , тобто по 22102,00грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.8, ч.ч.1, 2 ст.19 Конституції України, ст.21 Закону України «Про оренду землі», ст.5, ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель», ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, ч.3 ст.12, ч.2 ст.78, ч.1 ст.81, ч.1, п.1 ч.3 ст.133, ст.ст.137, 138, ч.ч.1-3 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.4 ст.263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ДОБРОБУТ» про дострокове розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати відмовити повністю.

Вимоги за зустрічним позовом ПП «ДОБРОБУТ» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Приватного підприємства «ДОБРОБУТ», , що знаходиться за адресою: 66224, с.Глибочок, Подільського району, Одеської області, 10172,00грн. (десять тисяч сто сімдесят дві грн.), як грошову суму, отриману без передбачених законом підстав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь Приватного підприємства «ДОБРОБУТ», , що знаходиться за адресою: 66224, с.Глибочок, Подільського району, Одеської області, 10172,00грн. (десять тисяч сто сімдесят дві грн.), як грошову суму, отриману без передбачених законом підстав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Приватного підприємства «ДОБРОБУТ», , що знаходиться за адресою: 66224, с.Глибочок, Подільського району, Одеської області, судовий збір в сумі 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00грн. (двадцять тисяч грн.), а всього 22102,00грн. (двадцять дві тисячі сто дві грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь Приватного підприємства «ДОБРОБУТ», , що знаходиться за адресою: 66224, с.Глибочок, Подільського району, Одеської області, судовий збір в сумі 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00грн. (двадцять тисяч грн.), а всього 22102,00грн. (двадцять дві тисячі сто дві грн.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.1 ст.354, ч.1 ст.355 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.