Справа № 724/1833/21
Провадження № 2/724/57/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Банарюк К.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до Клішковецької сільської ради, ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконкому Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Кредитна спілка «Буковинський Альянс» звернулася до Клішковецької сільської ради, ОСОБА_1 треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконкому Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 20 червня 2019 року КС «Буковинський Альянс» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надала в іпотеку свій житловий будинок під АДРЕСА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 4994 від 20 червня 2019 року. Станом на момент укладення вказаного договору: ОСОБА_1 , 1983 року народження, ОСОБА_2 , 1943 року народження, ОСОБА_3 , 2003 року народження не були зареєстровані в будинку під АДРЕСА_1 , оскільки на той час вказані вище особи були зареєстровані в будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями паспортів. Також неповнолітня ОСОБА_3 до моменту реєстрації була зареєстрована за адресою одного з батьків, а саме: матері - ОСОБА_1 , в будинку АДРЕСА_2 .
Зазначили, що згідно довідки № 1427 від 19 червня 2019 року Клішковецької сільської ради, станом на 19 червня 2019 року (момент її видачі) - малолітніх і неповнолітніх, недієздатних та з обмеженою дієздатністю осіб, які мали б право користування або були прописані та проживали в житловому будинку АДРЕСА_1 не було.
На запит КС «Буковинський Альянс» № 22022101 від 22 лютого 2021 року Клішковецькою сільською радою було надано відповідь № 272 від 11 березня 2021 року, згідно якої вбачається, що 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 , її батько ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3 зареєстрували своє місце проживання у будинку АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Клішковецької сільської ради вищевказані особи не проживають в будинку АДРЕСА_1 , а тому позивач вважає, що дані особи умисно зареєстрували своє місце проживання в даному будинку, з метою створення проблем при подальшій реалізації даного об`єкту нерухомості, оскільки кредитні зобов`язання за договором, на підставі якого вищевказаний будинок перебуває в іпотеці, вони не виконують належним чином.
Крім того, зазначають, що у відповідності до п. 3.1.8 Іпотечного договору від 20 червня 2019 року Іпотекодавець зобов`язаний «Без письмової згоди Іпотекодержателя не реєструвати у вказаному будинку, що є Предметом іпотеки, жодних осіб», а тому зареєструвавши своє та інших осіб місце проживання в будинку АДРЕСА_1 , його власник ОСОБА_1 свідомо порушила п. 3.1.8 Іпотечного договору від 20 червня 2019 року з метою ускладнення подальшого стягнення існуючої заборгованості.
Також зазначили, що КС «Буковинський Альянс» на реєстрацію вказаних осіб в будинку АДРЕСА_1 жодної згоди не надавала.
Тому, вважають, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права реєструвати своє місце проживання без згоди на те КС «Буковинський Альянс», а працівники сільської ради зобов`язані були відмовити в реєстрації без такої згоди іпотекодержателя, яка є обов`язковою у разі перебування будинку в іпотеці, однак через неналежне виконання службових обов`язків працівників Клішковецької сільської ради, які не здійснили перевірку перебування такого житла в іпотеці відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснили їх реєстрацію, чим грубо порушили законні інтереси КС «Буковинський Альянс» та законодавство України, яке регулює порядок реєстрації місця проживання, у зв`язку з тим, що реєстрація неповнолітніх дітей в будинок, що перебуває в іпотеці порушує права іпотеко держателя, оскільки в подальшому ускладнить продаж такого будинку.
Тому, підтримуючи вищевикладене, просили визнати протиправними дії ОСОБА_1 , що виявилися у реєстрації місця проживання у іпотечне майно, а саме у будинок АДРЕСА_1 без письмової згоди іпотеко держателя (порушення пункту 3.1.8 Іпртечного договору від 20 червня 2019 року). Визнати протиправними дії Клішковецької сільської ради по реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: будинок номер АДРЕСА_1 , що виявилися: у реєстрації місця проживання вищевказаних осіб у іпотечне майно без письмової згоди іпотеко держателя (порушення пункту 18 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру»; у нездійсненні перевірки перебування житла в іпотеці через отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (порушення пункту 19 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру»); відновити становище, яке існувало до порушення та скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , як таку, що проведена з порушенням вимог законодавства та вчинити всі передбачені законодавством дії, пов`язані із скасуванням реєстрації місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_1 та Клішковецької сільської ради пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду судовий збір.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Частиною 4 ст. 19 ЦПК України передбачено, що для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просив судове засідання призначене на 01.06.2022 року проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач - представник Клішковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справі від 26.01.2022 року наявна заява, в якій просили розгляд даної справи проводити у відсутності представника сільської ради.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подала.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, але були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи Служби у справах дітей - Вілянська Л.І. в судове засідання не з`явилася, 10.12.2021 року від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд даної справи проводити у її відсутності, позов визнає, просила прийняти рішення на розсуд суду, так як станом на 20.11.2021 року ОСОБА_3 є повнолітньою.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 20 червня 2019 року між позивачем Кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір (а.с.13-14), відповідно до умов якого, остання надала в іпотеку свій будинок під АДРЕСА_1 - для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 4994 від 20 червня 2019 року.
Згідно умов договору, а саме: пункту 3.1.8 вищевказаного договору Іпотеки визначено, що без письмової згоди іпотекодержателя не реєструвати у вказаному будинку, що є Предметом іпотеки, жодних осіб та право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб, можливе лише за умови отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії.
Згідно матеріалів справи встановлено, що на момент укладення вищевказаного іпотечного договору, а саме: станом на 20 червня 2019 року, малолітні або неповнолітні особи, недієздатні та з обмеженою дієздатністю, які б мали право користування або були прописані та проживали в житловому будинку АДРЕСА_1 - відсутні, що підтверджується довідкою виконкому Клішковецької сільської ради від 19.06.2019 року № 1427 (а.с.15).
Також судом встановлено, що згідно листа Клішковецької сільської ради № 272 від 11 березня 2021 року, 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 , її батько ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3 зареєстрували своє місце проживання у будинку АДРЕСА_1 (а.с.16).
В свою чергу, позивач звертаючись до суду, просить визнати протиправними дії ОСОБА_1 , що виявилися у реєстрації місця проживання у іпотечному майні, а саме у будинок АДРЕСА_1 , оскільки такі дії були вчинені відповідачем ОСОБА_1 після укладеного договору Іпотеки та без письмової згоди іпотекодержателя в порушення пункту 3.1.8 Іпотечного договору від 20 червня 2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 20.06.2019 року, відповідач ОСОБА_1 , 1983 року народження, ОСОБА_2 , 1943 року народження на момент укладення вищевказаного договору Іпотеки були зареєстровані в будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями паспортів вказаних осіб, які додані до матеріалів справи (а.с.17-20).
Також, як зазначає позивач, неповнолітня ОСОБА_3 (до моменту реєстрації в будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована за адресою одного з батьків, а саме: матері - ОСОБА_1 , в будинку АДРЕСА_2 .
При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що реєстрація вищевказаних осіб в будинку АДРЕСА_1 , порушує його права, як іпотекодержателя, оскільки в подальшому ускладнить продаж такого будинку.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Так, згідно частини 1 та 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З аналізу вищевикладеного, можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Так, згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).
Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
Згідно ч. 2 ст. 10 цього Закону, іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 3 ст. 33 цього Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Такі ж права іпотекодержателя і передбачені в Договорі Іпотеки від 20 червня 2019 року.
Проте, звертаючись до суду з даним позовом, позивач не зазначив, яким чином реєстрація відповідачів в іпотечному майні порушує права чи інтереси КС «Буковинський Альянс» в частині існуючих прав в разі порушення Договору іпотеки, чи здійснював позивач такі права, зокрема щодо звернення до суду чи нотаріуса з приводу звернення стягнення на іпотечне майно.
Також в матеріалах даної справи відсутні і докази про наявність рішення суду або виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, чи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з положеннями ст. ст. 36 - 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом (ч. 3 ст. 109 ЖК України).
При цьому, статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
У зв`язку з цим, відповідно до статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права, проте відповідних вимог позивачем КС «Буковинський Альянс» не заявлено.
Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи те, що вимоги про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням позивачем не заявлялися, а тому, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.
При цьому, суд вважає, що посилання позивача на те, що факт реєстрації відповідачів у іпотечному майні без дозволу іпотекодержателя є доказом можливого порушення права іпотекодержателя, який має право на реалізацію предмета іпотеки в майбутньому є безпідставними, оскільки судовому захисту підлягають наявні порушені права, а не можливе порушення майнових прав позивача у майбутньому.
Крім цього, як вже було встановлено вище, зняття з реєстрації місця проживання могло бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03.03.2021 у справі № 161/7351/19.
При цьому, суд зауважує, що обраний засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Буковинський Альянс» слід відмовити в повному обсязі.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. 47, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 16, 316, 319, 321, 575 ЦК України, ст. ст. 1, 9, 10, 12, 36 - 38 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 1-23, 76-81, 141, 258-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до Клішковецької сільської ради, ОСОБА_1 треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконкому Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.06.2022 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв