Справа № 740/4054/21
Провадження № 2/740/72/22
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретарів судового засідання Дьоміної Н.А., Зінич А.С.,

з участю представника позивача адвоката Поліщука М.Д.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 47 850 доларів США заборгованості за договором позики, укладеним між ним та ОСОБА_2 31 липня 2017 року, та судові витрати, понесені по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 липня 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 22 000 доларів США. Строк повернення коштів у розписці не вказано.

Взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів відповідач не виконує. Він звертався до ОСОБА_2 з листом - вимогою з проханням повернути отримані згідно розписки грошові кошти, але його вимоги були проігноровані, відповідь на час звернення до суду він не отримав.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 зобов`язався сплатити 2,5 % за користування коштами, які нараховуються щомісячно протягом строку користування до моменту повернення боргу, що становить 550 доларів США за місяць. Позику відповідач отримав 31.07.2017, з позовом він звернувся до суду 13.07.2021, тобто минуло 47 місяців, отже 47х550=25 850 США сума відсотків за користування кредитом, а всього відповідач винен йому 47 850 доларів США.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2021 року провадження у справі відкрито для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином, не подав до суду з відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до договору позики та оригіналу розписки від 31 липня 2017 року відповідачем отримана від позивача позика у сумі 22 000 доларів США на розвиток бізнесу під 2,5% у місяць за умови повернення у оговорені сторонами терміни.

Згідно матеріалів справи 20 травня 2021 року позивач надіслав на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням лист-вимогу щодо виконання останнім своїх зобов`язань в добровільному порядку, яка відповідачем не отримана.

Докази на підтвердження повернення позики станом на час розгляду справи відсутні.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.1046-1047 ЦК України, а також правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц, підтвердженням факту передачі грошей є розписка і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника.

Крім того, суд зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №483/1953/16-ц

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі №373/2054/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позивальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Отже, на підставі викладеного та згідно норм діючого законодавства суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми боргу 22 000 доларів США підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми

Стосовно стягнення з відповідача 2,5 процентів щомісячно за користування позикою суд зазначає наступне.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Сума 2,5 процентів за невиконання грошового зобов"язання згідно розрахунку позивача, який не спростований, становить 25 850 доларів США.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, належно повідомлений про час розгляду справи, своїм правом не скористався, проти вимог позивача заперечень не подав, наявність боргових зобов"язань перед позивачем не спростував, як і наданого ним розрахунку.

В свою чергу, надані позивачем докази відповідно до ст.76-78 ЦПК України є належними і допустимими.

За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витратипо сплаті судового збору в сумі 11 350 грн.

Керуючись ст. 526, 652, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , 22 000 доларів США заборгованості за договором позики від 31 липня 2017 року, 25 850 доларів США 2, 5 процентів річних, а всього стягнути з нього 47 850 (сорок сім тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесенісудові витрати по сплаті судового збору у сумі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, - шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського Апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова