Справа № 167/265/22
Номер провадження 2-н/167/27/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

03 червня 2022 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 62680,34 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Волинський облавтодор», працював на посаді виконуючого обов`язки головного інженера філії. Зазначає, що станом на сьогодні за період з листопада 2021 року по лютий 2022 року Дочірнім підприємством «Волинський облавтодор» йому нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 62680,34 грн. Ураховуючи наведене, просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованість по заробітній платі у розмірі 62680,34 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що заявлена у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України до стягнення сума має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується, повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості по заробітній платі в сумі 62680,34 грн, при цьому вказуючи в заяві, що заборгованість підтверджується довідкою № 28 від 07 квітня 2022 року, проте означену довідку до заяви не додає.

Разом з цим, згідно довідки № 19 від 28 лютого 2022 року, яка додана заявником до заяви загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року становить 69411,34 грн.

Таким чином, з наданих заявником документів не вбачається безспірність розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки обставини на які він посилається в заяві не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Ураховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 62680,34 грн, оскільки подана заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 03 червня 2022 року.

Суддя І. Т. Гармай