РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

встановив:

29.07.2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12633,51 грн.

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.04.2006 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі позивач) та ОСОБА_1 (далі відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-4257-6, у відповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17,20кв.м із встановленим терміном з 14.04.2006 року по 13.04.2007 року включно із цільовим призначенням використання для господарських потреб. Відповідачем при укладенні договору взято на себе низку зобов`язань, в тому числі своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Проте, незважаючи на вищезазначені умови укладеного договору та вимоги законодавства, відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28.09.2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість за договором оренди № Ф-4257-6 від 14.04.2006 року в розмірі 17614, грн., що утворилась за період з 01.05.2008 року по 31.03.2015 року та зобов`язано ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення , загальною площею 17,20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. В даній справі стягувалася заборгованість за період з 01.05.2008 року по 31.03.2015 року. Проте у відповідача наявна заборгованість за договором період з 01.04.2015 року по 19.06.2017 року по неустойці. Відповідно до довідки про заборгованість №4-2302-15895 від 26.05.2021 року відповідач має заборгованість за договором №Ф-4257-6 у розмірі 12633,51 грн.

28.12.2021 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Гельо С.Б. подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. В поданій заяві представник відповідача вказав, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по неустойці за договором оренди нерухомого майна за період з 01.04.2015 року по 19.06.2017 року в розмірі 12633,51 грн. Відтак просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 10.00 год. 27.09.2021 року.

Розгляд справи відкладено на 01.10.2021 року.

01.10.2021 року розгляд справи відкладено на 01.11.2021 року.

01.11.2021 року розгляд справи відкладено на 29.12.2021 року.

28.12.2021 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Гельо С.Б. подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. В поданій заяві представник відповідача вказав, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по неустойці за договором оренди нерухомого майна за період з 01.04.2015 року по 19.06.2017 року в розмірі 12633,51 грн. Відтак просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

29.12.2021 року розгляд справи відкладено на 28.01.2022 року.

28.01.2022 року за клопотанням представника позивача відкладено на 09.03.2022 року.

08.02.2022 року представник позивача подала письмові пояснення, в яких зазначила, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (covid-19) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п.12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, строк позовної давності не пропущено.

09.03.2022 року розгляд справи відкладено на 30.05.2022 року.

30.05.2022 року представник позивача Галаджун М. подала заяву про розгляд справи без участі позивача, просила врахувати подані письмові пояснення щодо незастосування наслідків спливу строків позовної давності. Просила позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання 30.05.2022 року представник відповідача не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача,зазначивши що вони заперечують проти задоволення позову та просять застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 14.04.2006 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-4257-6, у відповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 17,20кв.м із встановленим терміном з 14.04.2006 року по 13.04.2007 року включно із цільовим призначенням використання для господарських потреб.

Відповідно до п.7.2 договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28.09.2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість за договором оренди № Ф-4257-6 від 14.04.2006 року в розмірі 17614, грн., що утворилась за період з 01.05.2008 року по 31.03.2015 року та зобов`язано ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення, загальною площею 17,20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Згідно постанови старшого державного виконавця Франківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Борського Р.М. про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2017 року рішення суду боржником виконано в повному обсязі, що підтверджується актом від 19.06.2017 року.

Відповідно до довідки про заборгованість №4-2302-15895 від 26.05.2021 року відповідач має заборгованість за договором №Ф-4257-6 у розмірі 12633,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гельо С.Б. 28.12.2021 року подав клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

У поданому клопотанні зазначив, що позивач, подаючи позов 29.07.2021 року, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по неустойці за договором оренди нерухомого майна №Ф-4257-6 за період з 01.04.2015 року по 19.06.2017 року в розмірі 12633,51 грн. Відтак, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

08.02.2022 року представник позивача подала письмові пояснення, в яких зазначила, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (covid-19) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п.12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, на її думку, строк позовної давності не пропущено.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог , відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважаться таким, що прострочив виконання зобов`язання , якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В той же час представник відповідача просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Разом з тим, представник позивача подала письмові пояснення, в яких зазначила, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (covid-19) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п.12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, на її думку, строк позовної давності не пропущено.

Суд відхиляє заяву представника відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, з огляду на наступне.

Невиконання взаємних прав та обов`язків за договором найму може мати наслідком: стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди; відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві.

У разі невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦКУ).

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, і застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним (див. постанову ВСУ від 20.03.2012 р. у справі №40/117).

Таким чином, ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ, оскільки, на відміну від приписів ст. 549 ЦКУ, її не обчислюють у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Момент початку перебігу строку позовної давності за вимогами наймодавця та наймача, а саме: перебіг позовної давності стосовно вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача з моменту припинення договору найму. До всіх інших вимог, які випливають із договору найму, застосовуються загальні правила щодо початку перебігу позовної давності, визначені ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №291, від 29.04.2020р. №313 та від 04.05.2020р. №332 постановлено(поміж-іншим), установити з 12.03.2020р. по 22.05.2020р. на усій території України карантин.

02.04.2020 року Президент України підписав Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Закон опубліковано і він набрав законної сили.

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (covid-19) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п.12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з відміткою штемпеля, позивач подав позовну заяву до суду 29.07.2021 року, тобто без пропуску строку позовної давності (строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України продовжився на строк дії карантину в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по неустойці підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 253, 256, 260, 261, 509, 525, 526, 530, 546, 762 ЦК України, ст.ст.12, 81, 83, 95, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (covid-19), суд

ухвалив:

Позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по неустойці - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість по неустойці за період з 01.04.2015 року по 19.06.2017 року в розмірі 12633 (дванадцять тисяч шістсот тридцять три) грн. 51 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, 79008, м.Львів, пл.Галицька, 15, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 02.06.2022 року.

Суддя Х.В.Гладишева