П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року м. Київ

Справа № 939/1644/21

Провадження № 22-ц/824/4640/2022

Резолютивна частина постанови оголошена 01 червня 2022 року

Повний текст постанови складено 02 червня 2022 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 ,

третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина

ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер :02:022:0040, яка знаходиться у с. Микуличі Бородянського району Київської області. Заповіту складено не було.

Зазначала, що у шестимісячний строк з дня смерті батька вона (позивач) не змогла звернутися до нотаріальної контори, оскільки тривалий час перебувала у лікарні у зв`язку із загрозою переривання вагітності, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого. Після лікарні, звернувшись до Бородянської районної державної контори Київської області, отримала постанову від 06 липня 2021 року № 879/02-14, якою їй (позивачу) було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском нею строку для прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 .

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Витребувано з Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області інформацію щодо останнього місця проживання ОСОБА_4 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інформацію щодо осіб, які постійно проживали з ним на час відкриття спадщини.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 листопада

2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи відповідача

10 серпня 2021 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1 відмовити.

Відзив мотивувала тим, що про смерть батька позивачці було відомо, вона особисто була присутня на похороні. ОСОБА_2 вказувала, що останній термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 10 травня 2021 року, і до того часу у позивачки було достатньо часу для подання такої заяви, але вона цього не зробила. Ті обставини, що позивачка була вагітна, не могли бути перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, так як позивачка могла це зробити особисто звернувшись по місцю свого проживання до будь-якого нотаріуса чи надати довіреність одному із родичів для подання такої заяви. Відповідачка вказувала, що ОСОБА_1 із своїм батьком не спілкувалася, його життям не цікавилась, участі у лікуванні не приймала, доглядала за ним саме відповідачка, витрати на поховання понесені також відповідачкою. Надані позивачкою докази не містять інформації, яка б вказувала на те, що у неї були непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини.

Додаткові аргументи позивача

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення на відзив на позовну заяву, у якому просила позовні вимоги задовольнити.

Заперечення на відзив на позовну заяву мотивовано тим, що смерть батька співпала з вагітністю позивачки і моральний стрес, який вона отримала, постійне погане самопочуття і стали наслідком перебування на стаціонарному лікуванні. На думку позивачки, перебуваючи у такому стані, нею було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивачка вказувала, що вона була обізнана про смерть батька та була присутня на його похоронах. За твердженням позивачки, між нею та її батьком не існувало дуже близьких стосунків, тому що вони проживали окремо і саме відповідачкою було докладено всіх зусиль, щоб запобігти їхньому спілкуванню та теплих стосунків.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду мотивовано наявністю поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивачки. Такими причинами, за висновком суду, є: незадовільний стан здоров`я та необхідність проходження лікування, що стало наслідком запізнення на один місяць із зверненням до державного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

25 листопада 2021 року ОСОБА_2 подала до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про смерть батька позивачці було відомо, вона особисто була присутня на похороні. ОСОБА_2 вказує, що останній термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 10 травня 2021 року, і до того часу у позивачки було достатньо часу для подання такої заяви, але вона цього не зробила. Ті обставини, що позивачка була вагітна, не могли бути перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, так як позивачка могла це зробити особисто звернувшись по місцю свого проживання до будь-якого нотаріуса чи надати довіреність одному із родичів для подання такої заяви. Відповідачка вказує, що ОСОБА_1 із своїм батьком не спілкувалася, його життям не цікавилась, участі у лікуванні не приймала, доглядала за ним саме відповідачка, витрати на поховання понесені також відповідачкою. Надані позивачкою докази не містять інформації, яка б вказувала на те, що у неї були непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини. А надана позивачкою виписка не містить інформації про те, що позивач постійно протягом 6 (шести) місяців після смерті батька перебувала у ліжку та не могла рухатись і перебувала в тяжкому стані, оскільки відповідно до виписки, причиною перебування позивачки в лікарні було гестаційна гіпертензія та ожиріння 1 ступеню, а не стрес.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

30 грудня 2021 року матеріали цивільної справи № 939/1644/21 разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 30 грудня 2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2022 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

Доводи інших учасників справи

20 січня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Відзив ОСОБА_1 мотивує тим, що смерть батька співпала з вагітністю позивачки і моральний стрес, який вона отримала, постійне погане самопочуття і стали наслідком перебування на стаціонарному лікуванні. На підтвердження наведеного, позивачкою надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 30 квітня

2021 року, згідно якої у період з 21 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у пологовому будинку Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області. Діагноз при виписці: вагітність 26-27 тижнів, прогресує гестаційна гіпертензія, ожиріння І ступеня.

ОСОБА_1 вказує, що звісно, сама вагітність не є перешкодою для подання заяви до нотаріуса. А враховуючи той стан, в якому вона перебувала, постійне погане самопочуття, сильний головний біль, постійне перебування у ліжку, для збереження життя дитини, і стали причиною пропуску строку звернення до нотаріуса. Позивачка вказує, що її лікарі попередили, що гіпертензійні розлади в період вагітності можуть призвести до мертвонародження та смерті новонароджених, а також перинатальної захворюваності. За наведених обставин, позивачка робила асе можливе для уникнення негативних наслідків для своєї дитини і в такому стані не могла навіть думати щодо своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Після стабілізації стану, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, проте уже з пропуском строку.

За твердженням позивачки, між нею та її батьком не існувало дуже близьких стосунків, тому що вони проживали окремо, тому і спілкування відбувалось рідко. При цьому, батько ніколи їй не говорив про свою хворобу та не звертався з проханням надати кошти на лікування.

Позиція Київського апеляційного суду

За правилами частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, Київський апеляційний суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи № 939/1644/21 за відсутності ОСОБА_1 , яка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановлений законом спосіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що позивачка ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_4 (а. с. 6).

Згідно довідки Немішаєвської селищної ради Бородянського району Київської області від 15 грудня 2020 року № 51 ОСОБА_1 з 12 серпня 2004 року і по час виданні довідки, зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 (а. с. 11).

24 травня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Виконкомом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 24 травня

2006 року, серія НОМЕР_1 (а. с. 27 зворот).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а. с. 5).

ОСОБА_4 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 . По день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: дружина - ОСОБА_2 та син -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою, виданою Микулицькою сільською радою Бородянського району Київської області від

17 листопада 2020 року № 724 (а. с. 26).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20 листопада 2020 року № 206, виданої Виконавчим комітетом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_2 за адресою:

АДРЕСА_1 зареєстрована з 27 жовтня 2006 року (а. с. 27).

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав.

Із спадкової справи встановлено, що:

03 березня 2021 року із заявою про прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася його дружина - ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та від імені свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 24).

11 червня 2021 року до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . Вказана заява зареєстрована під № 521 спадкова справа 63/2021

(а. с. 31).

06 липня 2021 року до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 . Заява зареєстрована під № 618, спадкова справа № 63/2021 (а. с. 31 зворот).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2021 року, постановою державного нотаріуса Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області Ткаченко Ю. В. від 06 липня 2021 року № 879/02-14, відмовлено

ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4 у зв?язку із пропуском встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 12, 34 зворот-35).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що ОСОБА_1 надійшла у стаціонар - 21 квітня 2021 року, виписалась - 30 квітня 2021 року. Діагноз при надходженні: вагітність І, 25 тижнів. Ожиріння І ступеня. Діагноз при виписці: вагітність І, 26-27 тижнів, прогресує гестаційна гіпертензія. Ожиріння І ступеня (а. с. 8).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від

23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження

№ 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження

№ 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження

№ 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 15 липня 2020 року у справі № 758/15327/17 (провадження

№ 61-5622св20).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз&apos;яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов&apos;язані з об&apos;єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, гарантовано право на звернення

до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви

та ураховуючи принцип суб`єктивності оцінки при визначенні поважності причин пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини, таке питання вирішується в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Разом з тим обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Подібного висновку щодо наявності поважних причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, дійшов Верховний Суд у постанові від 26 січня

2022 року у справі № 390/195/21 (провадження № 61-13583св21).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов&apos;язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов&apos;язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов&apos;язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявна в матеріалах справи копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 підтверджує незадовільний стан здоров`я та необхідність проходження лікування останньої, що стало наслідком запізнення на один місяць із зверненням до державного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини

Так, дійсно відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що ОСОБА_1 надійшла у стаціонар -

21 квітня 2021 року, виписалась - 30 квітня 2021 року. Діагноз при надходженні: вагітність І, 25 тижнів. Ожиріння І ступеня. Діагноз при виписці: вагітність І, 26-27 тижнів, прогресує гестаційна гіпертензія. Ожиріння І ступеня.

Однак, період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні

(з 21 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року) не охоплює собою весь шестимісячний строк, протягом якого позивач мала звернутися з заявою про прийняття спадщини, зокрема: у період з 10 листопада 2020 року по 21 квітня 2021 року та з 30 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року.

Крім того, позивачкою не надано належних та допустимих доказів пропуску нею строку на подання заяви про прийняття спадщини у період з 10 травня 2021 року по

11 червня 2021 року.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що у вищезазначені періоди у позивача були наявні поважні причини для вчинення дій для прийняття спадщини.

Київський апеляційний суд констатує, що позивачка знаючи про смерть свого батька, не була позбавлена можливості надіслати поштою заяву нотаріусу про прийняття спадщини у шестимісячний строк, встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки позивачем пропущено строк прийняття спадщини з причини, які не є об`єктивними, не переборними та істотними, а отже висновки суд з цього питання не є обґрунтованими, оскільки позивачка не надала суду безспірних, належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати пропуск строку прийняття спадщини з поважних причин.

Однак, незважаючи на вказані обставин справи, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про поважність зазначених позивачем причин щодо пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина друга статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені

ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1362 грн у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 листопада

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 1362 грн. судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна