К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року місто Київ

справа № 756/16148/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/2559/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Мазур О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОСГ Рекордз Менеджмент", подану представником Новобранець Тетяною Володимирівною, на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Белоконної І.В. від 11 листопада 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСГ Рекордз Менеджмент" до ОСОБА_1 про визнання договору неукладеним,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про визнання договору неукладеним.

Позов обґрунтовано тим, що 1 січня 2014 року між сторонами було укладено договір про надання послуг № 1-28/08-13, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надавати консультаційні послуги щодо організації та функціонування архівного діловодства у банківському секторі щодо підтримки діючого договору, підписаного між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент". Зазначений договір сторонами не виконувався, жодних консультацій та оплат по ньому не здійснювалось, будь-яких актів приймання-передачі виконаних робіт між сторонами не підписувалось, згоди щодо предмету договору досягнуто не було, відтак договір не був направлений на досягнення реальних наслідків

Посилаючись на те, що сторонами не було узгоджено усіх істотних умов договору, позивач просив визнати договір про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 січня 2014 року неукладеним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що договір про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 січня 2014 року містить усі необхідні умови, які виконувалися відповідачем на підтвердження чого останній надав докази відправлення відповідних звітів за період з 2016 року по 2018 рік. Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 13 січня 2021 року, яке набрало законної сили, з ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" на користь ТОВ "Ді Л Ес Груп" стягнуто заборгованість за договором про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 січня 2014 року у розмірі 296 000 грн., що додатково підтверджує факт укладення правочину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" - Новобранець Т.В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що предметом спірного договору є надання консультаційних послуг щодо організації та функціонування архівного діловодства у банківському секторі щодо підтримки діючого договору, укладеного між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" № 1060/30-1 від 11 березня 2010 року (основний договір). Саме основний договір визначає права виконавця (відповідача). Так, згідно пунктів 3.1., 3.2. основного договору компанія не повинна розкривати умов ділових відносин між клієнтом та компанією без спеціального дозволу, встановленого у відповідній формі. Оскільки ОСОБА_1 не надавалась спеціальна інформація, то він не міг надавати обумовлені договором консультативні послуги, що в свою чергу дає підстави для висновку про неукладеність такого договору.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" - Новобранець Т.В. в судове засідання не з`явилася, однак направила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за кордоном, викликаного воєнним станом в країні. Оскільки вона не має технічної можливості для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила відкласти судове засідання на іншу дату.

Колегія суддів вважає, що з метою дотримання розумних строків розгляду даної справи клопотання представника скаржника не підлягає задоволенню. Крім того, суд враховує, що позивач є юридичною особою і не позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника в судовому засіданні, зокрема, який не перебуває за кордоном.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також не з`явилася в судове засідання, проте подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 1 січня 2014 року між ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг № 1-28/08-13 (далі - договір), згідно з яким відповідач зобов`язався надавати консультаційні послуги щодо організації та функціонування архівного діловодства у банківському секторі щодо підтримки діючого договору № 1060/30-01 від 11 березня 2010 року, підписаного між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" (основний договір).

Пунктом 2 договору встановлено, що консультаційні послуги надаються щоквартально. Обов`язковою умовою, що підтверджує надання послуг, є звіт щодо виконаних робіт, що надається замовнику виконавцем шляхом надсилання рекомендованого листа щоквартально до 5-го числа кожного кварталу за формулою, наведеною у Додатку 1 до цього договору. У випадку ненадання даного звіту до 5-го числа, наступного за звітним кварталу консультаційні послуги вважаються такими, що не були надані.

Відповідно до пункту 3.1 договору вартість консультаційних послуг за даним договором складає 296 000 грн. на рік, або 74 000 грн. за кожен квартал.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що він вступає в дію від дня його укладення та діє до 1 березня 2020 року, але в будь-якому разі не повинен перевищувати строк дії основного договору.

На виконання пункту 2 договору відповідачем на адресу позивача направлялися рекомендовані листи з відповідними звітами про надання консультаційних послуг від 1 липня 2016 року, 1 жовтня 2016 року, 3 січня 2017 року, 1 квітня 2017 року, 3 липня 2017 року, 2 жовтня 2017 року, 3 січня 2018 року, 3 квітня 2018 року, 2 липня 2018 року, 2 жовтня 2018 року. Вказані звіти отримувалися уповноваженою особою позивача, що підтверджується чеками ПрАТ "Укрпошта" та рекомендованими зворотними повідомленнями (а.с. 50-69).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 9 червня 2020 року у справі № 756/10179/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року, позов ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" до ОСОБА_1 про визнання договору про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 квітня 2014 року недійсним залишено без задоволення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13 січня 2021 року у справі № 910/14517/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 2 червня 2021 року, задоволено позов ТОВ "Ді Л Ес Груп" до ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" про стягнення заборгованості в розмірі 296 000 грн. за неналежне виконання умов договору про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 квітня 2014 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що укладаючи договір про надання послуг № 1-28/08-13 від 1 квітня 2014 року сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а тому відсутні підстави вважати, що договір не було укладено.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідачу не надавалась спеціальна інформація щодо умов ділових відносин між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ОСГ Рекордз Менеджмент" згідно договору № 1060/30-1 від 11 березня 2010 року, а тому він не міг надавати консультативні послуги щодо організації та функціонування архівного діловодства у банківському секторі щодо підтримки діючого договору є необґрунтованими, оскільки сторони уклали спірний договір на власний розсуд і з урахуванням принципу свободи договору погодили його умови в обраний ними спосіб. При цьому спосіб виконання умов договору не може впливати на факт укладення договору.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на таке.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і

службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначених у статті 203 цього Кодексу в частинах 3,5 визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення, зокрема відсутня згода за всіма істотними умовами договору. Не

є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним, оскільки наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливими способам захисту цивільних прав і обов`язків непередбачених законом і суди мають відмовляти в позові з такою вимогою.

З урахуванням наведеного, вимога про визнання договору неукладеним не є способом захисту прав і законних інтересів (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), який передбачений положеннями ЦК України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України, а відтак вимога позивача у цій справі про визнання договору неукладеним не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 464/4574/15-ц, від 29 березня 2021 року у справі № 598/420/19-ц.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОСГ Рекордз Менеджмент", подану представником Новобранець Тетяною Володимирівною, залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 травня 2022 року.

Головуючий Судді: