Справа № 503/290/22
Провадження № 2/503/174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін,цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволів на здійснення реєстрації місць проживання дітей без згоди батька,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 27.03.2020 року Кодимським районним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 503/2340/19, яким розірвано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у колишнього подружжя є спільні діти - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 , без реєстрації місця проживання. Позивач зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з приводу надання ним дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дітей за місцем її реєстрації, однак відповідач таку згоду надати відмовляється та не бажає спілкуватися з цього приводу. У зв`язку з чим позивач для захисту інтересів своїх дітей змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви через свого представника, в якій просить надати дозволи на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

29.03.2022 року ухвалою суду від (а.с.23-24) у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26.04.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Врони А.В. (а.с.41), згідно якої позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та у зв`язку з цим змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

05.05.2022 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Покиньбороди М.П. надійшов відзив на позовну заяву від 01.05.2022 року (а.с.52), в якому представник відповідача заперечував проти позову в підстав того, що позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач не надає згоди на реєстрацію місця проживання дітей. Також, зазначав, що позивач проживає разом з дітьми в с. Серби Подільського району Одеської області, де всі значаться зареєстрованими, що підтверджується доданим до відзиву витягом № 217 від 22.04.2022 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.

25.05.2022 року від представника позивача - адвоката Врони А.В. надійшла до суду заява від 24.05.2022 року (а.с.73-74) про долучення доказів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Врона А.В. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України шляхом направлення судової повістки-повідомлення на офіційну електронну адресу представника позивача - адвоката Врони А.В., про що свідчать відповідні довідки від 25.05.2022 року про доставку електронного листа (а.с.78). При цьому, від представника позивача - адвоката Врони А.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти винесення заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Покиньборода М.П. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника позивача - адвоката Покиньбороди М.П. від 27.05.2022 року (а.с.80). При цьому, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача - адвоката Покиньбороди М.П. від 23.05.2022 року (а.с.66) про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася спільна дитина - дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 15.05.2007 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 11.10.2012 року (а.с.8).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95583554 від 28.08.2017 року (а.с.10) позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї № 796, виданої Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області у липні 2020 року (а.с.11) позивачу ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , про те, що до складу її сім`ї входять дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.02.2021 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб та у зв`язку з цим позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 24.02.2021 року (а.с.41 на звороті)..

Згідно інформації наданої суду Центром надання адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 24.03.2022 року № 11-15-02/62 (а.с.21) та № 11-15-02/63 (а.с.22), відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Згідно витягу № 217 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Кодимською міською радою Подільського району Одеської області 22.04.2022 року (а.с.53), наданого представником відповідача - адвокатом Покиньбородою М.П., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані усього 4 осіб, серед яких, окрім позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої з 22.07.2005 року по теперішній час, також зазначені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але без вказівки дат їх реєстрації.

Однак, відповідно до витягів № 242 від 20.05.2022 року (а.с.75, 77, 82) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, згідно інформації наданої Кодимською міською радою Подільського району Одеської області від 20.05.2022 року № 02-17/9 (а.с.74 на звороті), від 24.05.2022 року № 03-17/1233 (а.с.76) та 27.05.2022 року № 03-17/1276 (а.с.81) неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживають за місцем реєстрації їх матері - ОСОБА_1 розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , але без реєстрації місця проживання, що також підтверджують додані витяги № 242 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.75, 77, 82).

Нормативно-правове обґрунтування:

Відповідно до положень статей 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно положень другого речення ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, яка була чинною до 01.12.2021 року, батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

В свою чергу згідно положень ч.3, 4 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року № 1871-IX (далі за текстом - Закон), який набрав чинності 01.12.2021 року, задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна.

Згідно ч.1-4 ст. 7 Закону, повнолітня особа декларує місце свого проживання самостійно. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону. Декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Відповідно до пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», які були чинні на час пред`явлення позову та втратили чинність лише 14.03.2022 року, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

В свою чергу відповідно до положень пункту 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), з атвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (далі за текстом - Порядок), яка набула чинності 14.03.2022 року, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку (пункт 33 Порядку).

Висновки суду

- щодо обґрунтованості позову про реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини:

Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час пред`явлення позивачем ОСОБА_1 позову досягла 14 років.

Отже, враховуючи, що відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами, то позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині надання дозволу на реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою реєстрації її матері, без згоди батька, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки на момент подачі позовної заяви ОСОБА_4 вже виповнилося 14 років.

- щодо обґрунтованості позову про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини:

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час пред`явлення позивачем ОСОБА_1 позову та на теперішній час досяг 9років.

Відповідачем ОСОБА_2 суду не надано жодних доказів того, що ним було надано відповідний дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3 .

В свою чергу, позовні вимоги щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою реєстрації його матері, без згоди батька, підлягають задоволенню, оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , якому ще не виповнилося 14 років, зокрема за своїм фактичним місцем проживання разом зі своєю матір`ю, суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що згідно другого речення ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, яка була чинною до 01.12.2021 року, батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Водночас згідно ч.2 ст. 5 Закону, який набрав чинності з 01.12.2021 року, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Таким чином відсутність відповідної згоди відповідача ОСОБА_2 щодо реєстрації малолітнього сина - ОСОБА_3 перешкоджає позивачу ОСОБА_1 , виконати свій батьківський обов`язок, як матері, щодо реєстрації місця проживання дитини, хоча із недотриманням законодавчо встановленого строку.

Тому суд вважає, що за згаданих вище підстав, позов у вказаній частині підлягає задоволенню.

- щодо судових витрат:

При поданні позовної заяви до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в загальній сумі 1984,8 грн, тобто по 992,4 грн за кожну вимогу.

За результатами судового розгляду судом задоволено одну із заявлених позовних вимог, а у задоволенні іншої відмовлено.

У зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 992,4 грн, оскільки задоволено лише половину позовних вимог.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 , про надання дозволів на здійснення реєстрації місць проживання дітей без згоди батька задовольнити частково.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко