Справа № 161/2541/22
Провадження № 4-с/161/23/22
У Х В А Л А

02 червня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

скаржника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_1

представника скаржника

(в режимі відеоконференції) Чвир О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Скаргу мотивує тим, що 27.12.2021 він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому про те, що він тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. 02.02.2022 він отримав відповідь з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про те, що у відділі перебувало виконавче провадження № 51619919 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2640 від 14.12.2007, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від заробітку (доходу), починаючи з 02.10.2007 і до досягнення дитиною повноліття.

11.11.2019 виконавцем в рамках виконавчого провадження № 51619919, винесено постанову про арешт майна боржника, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, у праві користування зброєю та у праві керування транспортними засобами, про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, про арешт коштів боржника. 11.11.2019 державний виконавець на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану. Повторно, виконавчий документ до відділу не подавався.

Зі змісту прийнятих постанов вбачається, що сума заборгованості, яка утворилася за період з 01.01.2018 по 04.02.2019 становить 70926,62 грн.

Зазначає, що така сума заборгованості не відповідає дійсності, оскільки відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати від 28.02.2019 № ЄП000000004 нарахування та сплата аліментів з квітня 2018 року по 28.02.2019 здійснювалася в повному обсязі від нарахованої заробітної плати.

Щодо періоду з 01.01.2018 по 01.04.2018, то нарахування зі сплати аліментів не було. Він працював у ТОВ «Моноліт Білдінг» та ТОВ «Євро Пауер», нарахована заробітна плата становила за січень 2018 року 4801,50 грн., лютий 2018 року 4801,50 грн., березень 2018 року 4801,50 грн. 03.05.2018 він сплатив аліменти в розмірі 954,77 грн., які можуть бути враховані в суму боргу за січень, оскільки поточна сума аліментів нараховувалася за місцем роботи, відтак за січень 2018 року він мав сплатити 1200,00 грн., лютий 2018 року 1200,00 грн., березень 2018 року 1200,00 грн. на загальну суму 3600,00 грн., а з урахуванням сплачених 954,77 грн. сума заборгованості становить 2464,00 грн.

Зазначає, що перерахунок заборгованості здійснити неможливо, оскільки виконавче провадження закрито, крім цього виконавцем не внесено відомостей по виконавчому провадженні № 51619919 в автоматизовану систему виконавчих проваджень. Крім того, його діяльність пов`язана з керуванням автомобілями, а наявне тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, перешкоджає йому у виконанні покладених на нього обов`язків.

Посилаючи на викладене, з урахуванням уточнених вимог по скарзі, скаржник просить суд, визнати дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. щодо повернення виконавчого документа № 51619919 стягувачу протиправними, скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 11.11.2019. Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. відновити виконавче провадження № 51619919 на підставі ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» та здійснити перерахунок заборгованості по аліментах. Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2019, скасувати постанову про арешт коштів боржника від 11.11.2019, скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 11.11.2019, скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 11.11.2019, скасувати постанову про арешт майна боржника від 11.11.2019. Визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості від 04.02.2019 на суму 70926,62 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2022 залишено без розгляду частину вимог скарги, а саме про визнання дій головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. щодо повернення виконавчого документа № 51619919 стягувачу протиправними, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 11.11.2019, зобов`язання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. відновити виконавче провадження № 51619919 на підставі ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» та здійснити перерахунок заборгованості по аліментах, скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2019, про арешт коштів боржника від 11.11.2019, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 11.11.2019, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 11.11.2019, про арешт майна боржника від 11.11.2019.

В судовому засіданні скаржник та його представник подану скаргу підтримали та просили визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості від 04.02.2019 на суму 70926,62 грн. Крім того, у зв`язку з технічними несправностями, що виникли під час відеоконференції, надіслали до суду заяву про продовження розгляду скарги у їх відсутності.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення на адресу не надходило.

Суд, вважає за можливе розглядати скаргу у відсутності суб`єкта оскарження та боржника.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника, дослідивши матеріали справи та наданні суду докази на підтвердження обґрунтованості поданої скарги, суд установив таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 14.12.2007 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 02.10.2007 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, судом встановлено, що 11.07.2016 Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 51619919 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 02.10.2007 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

11.04.2017 постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Із довідки ТОВ «Моноліт Білдінг» за вих. № 2 від 28.12.2017 випливає, що ОСОБА_1 був звільнений з вказаного товариства 26.12.2017, тому утримання аліментів на користь ОСОБА_6 з 01.01.2018 призупинено. Борг по аліментам відсутній.

У зв`язку з ненадходженням аліментів з 01.01.2018 по 04.02.2019 у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 утворилася заборгованість.

04.02.2019 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 по 04.02.2019 в сумі 70926,62 грн.

Внаслідок наявної заборгованості, головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» 11.11.2019 винесено наступні постанови: про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи працевлаштований у ТОВ «Євро Пауер» самостійно звернувся до роботодавця із заявою про вирахування з його заробітної плати аліментів на користь ОСОБА_2 .

Як випливає із звіту про здійснення відрахування та виплати ТОВ «Євро Пауер» № ЄП000000004 від 28.02.2019 щодо ОСОБА_1 , за період з 01.04.2018 по 28.02.2019 з його заробітної плати здійснювалося відрахування аліментів на картковий рахунок ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати № ІГК00000053 від 28.12.2021 ТОВ «Інтергеоком» щодо ОСОБА_1 із його заробітної плати відраховувалися аліменти на картковий рахунок ОСОБА_2 за період з 01.02.2019 по 30.04.2019 в загальному розмірі 15370,48 грн. А також за період з 01.05.2020 по 30.11.2021 на загальну суму 22703,00 грн., звіт про здійснення відрахування та виплати ТОВ «Євро Смарт Пауер», та період з 01.01.2020 по 31.03.2020 в сумі 903,71 грн.

Із довідок Пенсійного фонду України, зокрема індивідуальних відомостях про застраховану особу, випливає, що в 2018-2019 роках ОСОБА_1 був працевлаштованим та отримував заробітну плату з якої відраховувалися податки відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що згідно квитанцій від 19.12.2021, 28.09.2021, 31.08.2020, 22.12.2020, 25.08.2019, 22.12.2019, 03.12.2018, 27.12.2018, 16.08.2018 здійснювалося перерахування коштів ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів на утримання сина сторін.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від заробітку відповідача, починаючи з 02.10.2007 і до досягнення дитиною повноліття, складений головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. з урахуванням середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, а саме з січня 2018 року 11668,00 грн., лютого 2018 року 12124,00 грн., березня 2018 року 13388,00 грн., квітня 2018 року 13150,00 грн., травня 2018 року 13286,00 грн., червня 2018 року 13553,00 грн., липня 2018 року 13836,00 грн., серпня 2018 року 13659,00 грн., вересня 2018 року 13614,00 грн., жовтня 2018 року - 13850,00 грн., листопада 13897,00 грн., грудня 2018 року 16546,00 грн., січня 2019 року 13721,00 грн., лютого 2019 року по 04.02.2019 14513,00 грн.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом.

Судом встановлено, що на час складання розрахунку заборгованості, боржник ОСОБА_1 працював, крім того сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 в добровільному порядку, а тому сума заборгованості, нарахованої головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць І.М. є невірною, а отже такий розрахунок слід визнати незаконним та скасувати його.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,ст.ст. 70, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 від 04 вересня 2019 року, складений головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївноюу виконавчому провадженні № 51619919 неправомірним та скасувати його.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому

відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта