"24" січня 2022 р. Справа № 363/1809/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря: Тищенко К.В.,

представника заявника Бабич К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабич Катерина Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Бабич К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів, посилаючись на те, що 06.12.2016 року Вишгородським районним судом Київської області було ухвалено рішення по справі № 363/1809/16-ц про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . На виконання даного рішення суду 18.05.2017 року Вишгородським районним судом Київської області були видані два виконавчі листи № 363/1809/16-ц про стягнення суми боргу на загальну суму 278 132,16 грн. та судового збору в розмірі 2 781,33 грн. Зазначені виконавчі листи були направлені на примусове виконання за місцем реєстрації боржника, а саме - до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проте, перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що в системі відсутні будь-які відомості щодо відкриття та/або повернення та/або інших вчинених дій щодо зазначених виконавчих документів. 22.01.2021 року був направлений адвокатський запит до Відділу ДВС та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) про надання інформації щодо перебування на примусовому виконанні зазначених виконавчих документів. 09.03.2021 року з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла відповідь про те, що зазначені виконавчі листи на примусовому виконанні у підпорядкованих територіальних відділах державної виконавчої служби Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не перебувають. З Відділу ДВС надійшла аналогічна відповідь про відсутність на примусовому виконанні зазначених виконавчих документів. Відтак, виконавчі листи, які були видані 18.05.2017 року на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року, втрачені. Представник заявника зазначила, що станом на дату звернення до суду з відповідної заявою строк пред`явлення втрачених не з вини стягувача виконавчих листів, які були видані 18.05.2017 року сплив 18.05.2020 року, а тому вимушений звернутися до суду із даною заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року боржником самостійно не виконується, а пропущення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання у зв`язку із їх втратою не дасть можливість звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. На підставі викладеного просила суд поновити строки пред`явлення виконавчих листів по справі № 363/1809/16-ц до виконання та видати дублікати виконавчих листів № 363/1809/16-ц виданих на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримувала та просила про її задоволення із викладених у ній підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань від останнього про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , суму заборгованості у розмірі 88 565 (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок, суму інфляційних витрат в розмірі 20 607 (двадцять тисяч шістсот сім) гривень 69 копійок, компенсацію 3 % річних у сумі 2 595 (дві тисячі п`ятсот дев`яноста п`ять) гривень 47 копійок, суму пені в розмірі 137 164 (сто тридцять сім тисяч сто шістдесят чотири) гривні 00 копійок, суму штрафу у розмірі 29 200 (двадцять дев`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 2781 (дві тисячі сімсот вісімдесят одна) гривня 33 копійки.

18.05.2017 року на підставі вказаного рішення Вишгородським районним судом Київської області за заявою позивача видано виконавчі листи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст. 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання ОСОБА_1 звернувся до суду 02 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Представник заявника обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання тим, що стягувач був впевнений, що оригінали виконавчих листів перебувають на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби за місцем реєстрації боржника.

В той же час, представником заявника до суду не надано будь-яких доказів про направлення виконавчих листів на примусове виконання до виконавчої служби чи подання їх особисто звернувшись із відповідною заявою.

З долучених до матеріалів заяви документів вбачається, що 22.01.2021 року був направлений адвокатський запит до Вишгородського районного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) про надання інформації щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих документів № 363/1809/16-ц виданих 18.05.2017 року на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2016 року. 09.03.2021 року з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла відповідь про те, що зазначені виконавчі листи на примусовому виконанні у підпорядкованих територіальних відділах державної виконавчої служби Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не перебувають. З Вишгородського районного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла аналогічна відповідь про відсутність на примусовому виконанні зазначених виконавчих документів.

Суд ставиться критично до доводів сторони заявника, щодо поважності причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Тоді як, в даному випадку, стягувач не цікавився про хід примусового виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску стягувачем строку пред`явлення до виконання виконавчих листів № 363/1809/16-ц від 18.05.2017 року, що з урахуванням наведених вимог закону та правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження №14-308цс19), є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчих листів.

Таким чином заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабич Катерина Михайлівнав частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів не підлягає до задоволення з наведених підстав.

Керуючись ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження, ст.ст. 252, 258, 259, 269, 353, 433 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабич Катерина Михайлівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 26 січня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

С У Д Д Я І.Ю.КОТЛЯРОВА