Справа № 740/838/22
Провадження № 2/740/573/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А.М., позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, встановлених рішенням суду,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2015 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що на даний час його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду.

04.08.2018 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , вони мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я повністю перебуває на його утриманні. В грудні 2021 року він втратив постійне місце роботи, у січні 2022 року він працевлаштувався водієм, де отримав заробітну плату за період з 11.01.2022 по 31.01.2022 у сумі 8 427 грн. 16 коп. Тому просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/6 частки усіх видів його заробітку.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.05.2022 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримав, просив задовольнити його, зазначивши, що на даний час не працює, був вимушений залишити місце проживання та роботу у м. Краматорську через війну, він та його сім`я взяті на облік внутрішьо переміщених осіб.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайсуду Чернігівської області від 04.03.2015 у справі №740/736/15, яке набрало законної сили 17.03.2015, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

04.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.08.2018 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народилася дитина - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.11.2020 (а.с.11).

З довідки про доходи від 10.12.2021 вбачається, що нарахована заробітна плата позивача становить 41 932 грн. 50 коп., з них сплачена сума аліментів становить 16 422 грн. (а.с.15).

Довідкою про доходи ДПА м.Краматорськ від 14.02.2022 підтверджується сума нарахованої заробітної плати позивача в сумі 14 193 грн. 11 коп., з них сплачена сума аліментів становить 2 856 грн. 36 коп. (а.с.16).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено в п.23 зазначеної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Отже, зміна сімейного стану платника аліментів або його матеріального стану може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на зміну свого сімейного стану, оскільки у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 , який перебуває на його утриманні та життєві обставини, що виникли в наслідок війни.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає встановленими обставини того, що сімейний і матеріальний стан позивача змінився, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 141, 247, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, встановлених рішенням суду - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2015 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , реєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , реєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст складено 03.06.2022.

Суддя Т.О.Гагаріна