Справа № 685/523/22
Провадження № 2/685/130/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2022 року

смт Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху з таких підстав:

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивач не сплатив судовий збір, посилаючись на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» , якою встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Суддя не погоджується з твердженнями заявника про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору з огляду на наступне. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні позову споживачем. Разом із цим, зі змісту заяви вбачається, що заявником оскаржується виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом про стягнення заборгованості, яка виникла за договором, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, а отже у даному випадку положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосуванню не підлягають. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В позовній заяві позивач не зазначив жодного доказу того, що між сторонами склалися споживчі відносини і він є споживачем у розумінні п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» , за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

Виходячи з наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху до виправлення недоліків у ній.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, надати строк для усунення недоліків шляхом подання доказу сплати судового збору у розмірі 992,40 грн 10 днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя