30.05.2022 Справа № 756/3248/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________
Унікальний 756/3248/21
Провадження №2/756/638/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30 травня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Колесник А.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселеннята за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , на яку внаслідок заборгованості відповідачів було звернуто стягнення. Позивач набув права власності на спірне майно, проте позбавлений права користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд .

На підставі викладеного, посилаючись на те, що наявність зареєстрованих в квартирі осіб перешкоджає йому належним чином реалізувати своє право власності на квартиру, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (ун.№756/3248/21, головуючий суддя Диба О.В.).

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселення(ун.№756/5551/21).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.04.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (головуючий суддя Жук М.В.).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2021 цивільну справу №756/5551/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселеннята цивільну справу №756/3248/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом -об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 06.10.2021, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в частині виселення відповідачів зі спірної квартири, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, яка була отримана ними особисто та розміщенням оголошення про виклик відповідачів в судове засідання на офіційному сайті судової влади, причини неявки суду не повідомили, відзиву до суду не подали.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного з ТОВ «Кей-Колект», серія/номер 2476, посвідченого 07.10.2020 приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі протоколу №504131 від 29.09.2020 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» (а.с. 6-14).

Як убачається з матеріалів справи, у належній позивачу квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 24.12.1985 та відповідач ОСОБА_3 з 21.10.2008, які не є членами сім`ї власника, проте їх реєстрація та проживання порушує права позивача як власника на реалізацію ним права користування та розпорядження належним йому майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК Української РСР особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

За змістом ст.109 ЖК Української РСР виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться у добровільному або судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

За приписами положень ст.18,24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позивач направляв на адресу відповідачів вимогу від 01.03.2021 про звільнення квартири, проте відповідачі жодних заходів щодо самостійного виселення не вжили.

Таким чином, оскільки відповідачі самовільно займають належну позивачу квартиру, суд дійшов висновку, що відповідачі порушують права та законні інтереси позивача як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, а тому позивач має право заявляти вимоги щодо виселення відповідачів із спірної квартири, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо іншої частини заявлених позовних вимог суд зазначає, що у ході розгляду справи стороною позивача не доведено факту не проживання відповідачів у належній позивачу квартирі, при цьому відповідачі не є її власниками або членами сім`ї власника, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою відсутні.

Крім того, ухвалення судом рішення про виселення відповідачів з належної позивачу квартири є достатнім способом захисту порушених прав позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення- задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба