КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1896/22
Провадження № 2-о/552/67/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2022 року м.Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Миронець О.К.

за участі секретаря судового засідання - Винниченко Я.В.

заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: наближатися більше ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ближче ніж на 100 метрів наближатися до місця перебування ОСОБА_1 заборонити переслідування в будь-який спосіб та спілкування, в тому числі телефоном та через мережу Інтернет, листування, телефонні розмови або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає в одній квартирі із сином ОСОБА_2 , він постійно вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство, виникають конфлікти, які супроводжуються словесними образами та бійками,погрозами.

Заявник не одноразово зверталася до правоохоронних органів, але це не зупинило протиправних дій щодо неї. Тому вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , 1985 року народження.

На розгляд справи з`явилася заявник ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримала подану заяву, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ухвали судді Київського районного суду м. Полтави від 20.05.2022 року відкрито провадження по заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в одній квартирі із сином ОСОБА_2 , він постійно вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство, виникають конфлікти, які супроводжуються словесними образами та бійками,погрозами.

Як вбачається з матеріалів справи заявник не одноразово зверталася до правоохоронних органів, щодо ОСОБА_2 неодноразово виносились термінові заборонні приписи на строк до 1 доби.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 3, 7, 14, 17 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2,3 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

З пояснень заявниці та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи до заявника. Стосунки між сторонами напружені та конфліктні.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ«Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-4 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 268,350-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , 1985 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 протягом шести місяців, а саме:

- наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити наближатися або переслідувати в будь-який спосіб та спілкуватись, в тому числі телефоном та через мережу Інтернет, листування та через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.