Справа № 464/3121/20 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/4335/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

позивачки ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, Державний нотаріус Мельник Галина Ярославівна і ОСОБА_3 , у якому просила суд ухвалити рішення, яким змінити черговість спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , двоюрідного племінника позивачки, визнавши на позивачкою право на спадкування разом з відповідачем, як спадкоємцем третьої черги.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилась спадщина, оскільки померлий був власником квартири АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповіту не склав. Позивачка вважає, що має право на спадкове майно, оскільки близько двадцяти років, після того, як мати ОСОБА_4 (її двоюрідна сестра ОСОБА_5 ) виїхала на заробітки в Італію, вона опікувалася ОСОБА_4 , забезпечувала його продуктами, готувала їжу, оплачувала комунальні послуги, прибирала у квартирі та надавала йому іншу допомогу, оскільки спадкодавець через вживання наркотиків постійно перебував у безпорадному стані, ніколи ніде не працював і своїх доходів не мав. ОСОБА_5 , знаючи, що її син вживає наркотики, саме їй передавала гроші на продукти для нього. Після повернення ОСОБА_5 в Україну у 2009 році у неї стався перший інсульт, у 2012 році - другий, а у 2013 році - третій, в результаті чого вона не могла самостійно пересуватися, харчуватися, їй був потрібен догляд, однак син-наркоман не міг її доглядати, а тому позивачка забрала її до себе додому, де та проживала з нею понад 5 років і вона доглядала її, годувала мила, переодягала, і в той же час піклувалась і про її сина, бо теж був безпорадним через свою наркозалежність. У цьому догляді їй допомагали її доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла і позивачка взяла на себе всі витрати пов`язані з її похоронами, а у подальшому на могилі за власні кошти поставила пам`ятник. Сестра за життя не розпорядилась належним їй майном, а тому після її смерті квартиру АДРЕСА_2 успадкував її син, ОСОБА_9 , та мати відповідача, яка продала згадану трьохкімнатну квартиру площею близько 90 квадратних метрів і купила ОСОБА_10 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43,4 квадратних метри, а позивачці відшкодувала частину вартості пам`ятника, який вона облаштувала на могилі сестри.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер і саме позивачка похоронили його у м. Бібрка біля матері. У лютому 2020 року вона звернулась до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину, де вона і дізналась про те, що на спадщину після смерті ОСОБА_11 претендують і інші особи (а.с. 3-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 218-222).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що «померлий мав можливість самостійно забезпечити умови свого життя, не потребував стороннього догляду, допомоги та піклування» та не дав належної оцінки показам «свідків про те, що померлий був наркоманом, зловживав алкоголем, ніколи ніде не працював, а тому не мав ніяких власних коштів і жив виключно за (позивачки) матеріальної підтримки, яку підтвердили свідки» (а.с. 224-226).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У такому випадку підлягають доведенню наступні обставини в їх сукупності:

1)те, що особа, яка претендує на зміну черговості у спадкуванні, протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві;

а також те, що

2)спадкодавець через свій похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Спадкодавець, ОСОБА_11 , помер у віці 45 років (а.с. 6, 12), а відтак аж ніяк не був особою похилого віку.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що спадкодавець ОСОБА_4 мав каліцтво.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які можна було б визнати належними та допустимими, про те, що ОСОБА_4 страждав на тяжку хворобу, в результаті якої він не встані був самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, оскільки те, що «померлий був наркоманом, зловживав алкоголем, ніколи ніде не працював, а тому не мав ніяких власних коштів і жив виключно за (позивачки) матеріальної підтримки», не може бути доводом того, що спадкодавець був у безпорадному стані «через тяжку хворобу».

За вищенаведених обставин в їх сукупності суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що покази свідків не можуть замінити документів, якими підтверджується тяжкість стану здоров`я (виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо), а відтак - до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та зміни черговості у спадкуванні.

В апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (чи) докази, що мають значення для справи, судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 червня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.