ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 711/7501/21
Провадження № 22-ц/821/674/22
категорія: 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник КП «Черкасиводоканал» ЧМР за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4290,13 грн., інфляційні нарахування в сумі 1,49 грн., 3% річних в сумі 7,78 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач забезпечує надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст.ст. 10, 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67, 68 ЖК України, абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. У ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . За даною адресою лічильник водопостачання відсутній, тому нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до п. 21 Постанови КМУ №630. За вказаною адресою зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Нарахування здійснюється на 1 споживача, оскільки тимчасова відсутність 1 споживача та отримання послуг за іншою адресою підтверджена документами відповідно до абз. 2 пп. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630. Всупереч вимогами законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.11.2021 утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на суму 4290,13 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем на суму заборгованості, що виникла за відповідачем нараховано інфляційні в сумі 1,49 грн. та 3% річних в сумі 7,78 грн. Невиконання відповідачем обов`язків, прямо передбачених законодавством, по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не тільки позивача, а й держави, оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантоване водопостачання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 4290,13 грн., інфляційні нарахування в сумі 1,49 грн., 3 % річних у сумі 7,78 грн., а всього 4299, 40 грн.

В іншій частині відмовлено.

Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати надані КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради послуги з водопостачання та водовідведення, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 4290,13 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що він є неналежним відповідачем, оскільки з червня 2019 року не проживає у вказаній квартирі та не користується наданими КП «Черкасиводоканал» ЧМР послугами, його пільги по сплаті комунальних послуг переведено на іншу адресу, де він за отриману послугу сплачує в повному обсязі. Не проживання в квартирі свідчать квитанції Черкасигаззбут (доказ не користування газом є квитанції січень 2020 та вересень 2021 - незмінний показник лічильника) та Черкасиенергозбут (доказ не користування електрикою є квитанції лютий 2021 та вересень 2021 - нарахування використання електрикою - 0). Вважає порушенням його прав позивачем, який знав про не проживання ОСОБА_1 за даною адресою, тому що мав повідомлення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про зняття пільг і зміну його місця проживання. За реєстрацією в квартирі є ОСОБА_4 , але суд 1 інстанції не залучив її як належного співвідповідача. Вказує, що при наданих доказах не використання газу, електроенергії, повинен застосовуватися алгоритм відсутності користування водою.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У квітні 2022 року Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду 1 інстанції без змін. Вказує, що житлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить одноосібно ОСОБА_1 (докази наявні в матеріалах справи). Договір від 15.04.2013 року про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення за вище зазначеною адресою укладено між КП та ОСОБА_1 . Станом на день розгляду позовної заяви зазначений договір чинний. Договори з іншими особами про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення за цією адресою не укладалися. Апелянтом не надавалося ані до суду, а ні підприємству угод/договорів про розподіл оплати (особових рахунків) чи про участь інших осіб в оплаті житлово-комунальних послуг. Відмови від послуги чи заяви на опломбування запірних вентилів до 27.10.2021 року від ОСОБА_1 не надходило. За даною адресою відсутній лічильник водопостачання, нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється з розрахунку на одну особу та на ведення підсобного господарства. За вказаною адресою зареєстровано 2 особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нарахування здійснюється на 1 споживача (відповідно до норм споживання, затверджених рішенням Черкаської міської ради №142 від 05.02.2019р.), оскільки тимчасова відсутність 1 споживача ( ОСОБА_1 ) та отримання послуг за іншою адресою підтверджено документами відповідно до вимог абз. 2 пп. 1 п. 29 Правил.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

29 березня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Супровідним листом № 711/7501/21/4339/202 від 30.03.2022 матеріали цивільної справи № 711/7501/21 витребувано з суду 1 інстанції.

01 квітня 2022 року матеріали цивільної справи № 711/7501/21 отримано Черкаським апеляційним судом.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2022 року справу призначено до розгляду в письмовому порядку без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1269279 від 15.03.2013, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської області від 02.11.2021 №24295-01-10 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 30.07.2013 по теперішній час.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 15.04.2013 між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, в особі директора Овчаренка С.В., та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

З довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2020 по 30.11.2021 рахується заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4290,13 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1269279 від 15.03.2013, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської області від 02.11.2021 №24295-01-10 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 30.07.2013 по теперішній час.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 15.04.2013 між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, в особі директора Овчаренка С.В., та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

З довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2020 по 30.11.2021 рахується заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4290,13 грн.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати надані КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради послуги з водопостачання та водовідведення, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 4290,13 грн., то позовні вимоги в частині стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Із позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що позивачем на суму заборгованості, нараховано інфляційні збитки у розмірі 1,49 грн. та 3% річних у розмірі 7,78 грн., які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Таким чином, всього до стягнення з відповідачка ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» ЧМР підлягає заборгованість за отримані послуги з водопостачання та водовідведення, разом з інфляційними та 3% річних за період прострочення, в загальній сумі 4299, 40 грн.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що він не є належним відповідачем по справі, оскільки з червня 2019 року не проживає у вказаній квартирі та не користується наданими КП «Черкасиводоканал» ЧМР послугами, є помилковими. Оскільки, відповідно до ст. 322 ЦК України, власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 червня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко