Cправа № 136/2290/19
Провадження № 6/127/38/22
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортних документів,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Градо-Строй» ОСОБА_1 без вилучення паспортних документів до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №136/2290/19, виданим 07.09.2021 року Липовецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ТОВ «Градо-Строй» на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за період з 25.12.2018 року по 25.12.2019 року в сумі 800 000 гривень.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №66804979 з примусового виконання виконавчого листа Липовецького районного суду Вінницької області №136/2290/19 від 07.09.2021 року про стягнення з ТОВ «Градо Строй» боргу на користь ОСОБА_2 . Керівником ТОВ «Градо Строй» є Юшков Г.О. 13.09.2021 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, однак, судове рішення боржником не виконано, декларацію не подано, будь - яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не вчинено. 02.11.2021 року та 09.11.2021 року виконавцем на адресу керівника боржника ОСОБА_1 надсилалися вимоги щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду, подання декларації про доходи і майно боржника ТОВ «Градо Строй», а також явки до виконавця, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомив. Керівнику боржника ТОВ «Градо Строй» достеменно відомо про існування виконавчого провадження №66804979, поштові відправлення виконавця були ним отримані, однак рішення суду не виконано, а боржник (його посадова особа) не вживає жодних заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна (незавершений будівництвом багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 ), жодних обов`язків боржника, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» не виконує, що, на думку виконавця, свідчить про ухилення від виконання рішення суду. Згідно повідомлення ДМС України від 08.11.2021 року ОСОБА_1 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_1 , термін дії до 07.02.2021 року, орган що видав 8089; серії НОМЕР_2 , термін дії до 20.08.2028 року, орган що видав 0512. Викладене стало підставою для звернення державного виконавця до суду з цим поданням.

У судове засідання заявник не з`явився, просив в поданні здійснити розгляд клопотання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку «EASYCON», просив розгляд подання в разі його неявки до суду провести без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Враховуючи терміновість розгляду такого подання та те, що зал Вінницького міського суду Вінницької області, обладнаний технічними засобами для проведення судових засідань в режимі відеоконференції, заброньований, технічна можливість провести судовий розгляд подання в режимі відеоконференції відсутня, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження №66804979 з примусового виконання виконавчого листа №136/2290/19, виданого Липовецьким районним судом Вінницької області 07.09.2021 року, про стягнення з ТОВ «Градо Строй» на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за період з 25.12.2018 року по 25.12.2019 року в сумі 800 000,00 гривень.

В постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021 року виконавець зобов`язав боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та попередив боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

13.09.2021 року виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ТОВ «Градо Строй», інформацію про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем здійснювалася перевірка майнового стану боржника. Згідно електронних відповідей на запити у ТОВ «Градо Строй» транспортні засоби на ТОВ не зареєстровані.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Градо Строй» на праві приватної власності належить незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

13.09.2021 року виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках (відкритих або тих, що будуть відкриті після винесення постанови) боржника ТОВ «Градо Строй», направлено платіжні вимоги до АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк».

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником та єдиним засновником ТОВ «Градо Строй» є ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ).

Згідно договору поруки від 11.05.2016 року, ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_4 ) поручився перед ОСОБА_2 за виконання всіх зобов`язань ТОВ «Градо Строй» щодо будівництва житла.

02.11.2021 року та 09.11.2021 року виконавцем на адресу керівника боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) надсилалися вимоги щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду, подання декларації про доходи і майно боржника ТОВ «Градо Строй», інформації щодо ліквідного рухомого майна боржника, а також явки до виконавця 25.11.2021 року о 15.30 год. відповідно.

Згідно доводів подання зазначені вимоги ОСОБА_1 отримано 05.11.2021 року та 11.11.2021 року відповідно.

26.11.2021 року виконавцем складено акт про невиконання ОСОБА_1 вищезазначених вимог та неявку до офісу виконавця.

03.11.2021 року виконавцем до Управління ДМС України у Вінницькій області направлено вимогу щодо надання інформації про наявність у ОСОБА_1 документів, що дають право на виїзд з України, на що отримав повідомлення від 08.11.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон: серії НОМЕР_1 , термін дії до 07.02.2021 року, орган що видав 8089; серії НОМЕР_2 , термін дії до 20.08.2028 року, орган що видав 0512.

Звертаючись до суду з даним поданням, приватний виконавець Турський О.В. вказував на те, ТОВ «Градо Строй» в особі керівника ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення суду. Керівник боржника юридичної особи на даний час не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду та відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Виходячи з аналізу вказаних норм, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржника на злісне ухилення від виконання ним свого обов`язку. Тобто, законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria»від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Отже, обмеження боржника в праві виїзду за межі України виникає в виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного злісного ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Доводи приватного виконавця про те, що керівник ТОВ «Градо Строй» Юшков Г.О. обізнаний про відкрите виконавче провадження, на вимогу виконавця не з`являвся, пояснень щодо невиконання рішення суду не надав, не свідчать про умисне ухилення керівника ТОВ «Градо Строй» ОСОБА_1 від виконання боржником зобов`язань. Доказів, які б свідчили про доцільність обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, матеріли подання не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали подання не містять доказів, щодо здійснення державним виконавцем усіх передбачених та можливих заходів, пов`язаних з виконанням, зокрема, повідомлення боржника у встановленому законом порядку про відкриття виконавчого провадження і здійснення його викликів для надання пояснень, вжиття заходів щодо розшуку та встановлення фактичного місця проживання боржника, враховуючи те, що матеріали подання містять 3 (три) різних адреси місця знаходження (проживання) ОСОБА_1 .

Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності належних доказів щодо умисного ухилення боржника від виконання обов`язків, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення про тимчасове обмеження в правах, передбачених ст.33 Конституції України, керівника ТОВ «Градо Строй» Юшкова Г.О.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до Ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Оскільки, виконавчий документ виданний Липовецьким районним судом, тому суд вважає за необхідне роз`яснити приватному виконацю ОСОБА_3 , що із даним поданням він має звертатись до Липовецького районного суду Вінницької області, задля непорушення правил підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання приватного виконавця про судовий розгляд подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Градо Строй» ОСОБА_1 без вилучення паспортних документів в режимі відеоконференції відмовити.

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Градо Строй» ОСОБА_1 без вилучення паспортних документів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: