Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1407/22
Номер провадження: 2-о/225/88/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Голубової О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника заявника адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця через представника звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті сина на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполь Донецької області.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області, про що свідчить копія лікарського свідоцтва про смерть № 658 від 28.04.2022, а також довідка про причину смерті № 658 від 28.04.2022.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця не має неможливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний або інший документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, в прохальній частині заяви просили справу розглядати без участі заявниці.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, про причини своєї неявки не повідомили, однак про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідив матеріали справи та перевірив фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з такого:

За положеннями п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як установлено судом, заявниця по справі ОСОБА_1 , просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя, Донецької області, громадянина України, та зазначає, що він є її сином.

Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд на підставі поданих доказів доходить висновку про доведеність заявником факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області, Україна.

При цьому суд зазначає, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29.06.2022 року» від 25 квітня 2022 року №75 (зі змінами та доповненнями станом на 01.07.2022 року) територію Маріупольської міської територіальної громади віднесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), територія м. Маріуполь Донецької області, де помер ОСОБА_2 належить до території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Turkey, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96).

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно зі ст. 17 цього Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на це, суд зазначає:

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІдержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою,

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою

Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України.

При цьому, згідно з п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року № 1064у разі державної реєстрації смерті, запис в реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього таких відомостей, як зокрема місце смерті померлої особи.

Отже, крім встановлення факту смерті, заявнику необхідно встановити місце смерті померлого ОСОБА_2 , яким є м. Маріуполь Донецької області, Україна.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник просить про встановлення факту, що має юридичне значення, вказаний факт у позасудовому порядку встановити не можливо, відповідний факт доводиться матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Виходячи із викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 315, 317 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (адреса: 49009, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, площа Шевченка, 7, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: вулиця Генерала Батюка, 8, Слов`янськ, Донецька область, 84100, ) про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: В.В. Мигалевич