Справа № 128/740/22
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2022 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2022 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.11.2013 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №57.

Вказує, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що на протязі останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Кожен з них має значно протилежні погляди на відносини у шлюбі. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої, морально-психологічної атмосфери, а також з ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх донька, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та донці душевні страждання.

Вказує, що відповідач не розуміє та не хочу розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім`ї, та не здатен підтримувати нормальну, моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України.

Зазначає, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та значно протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги.

Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із таким чоловіком, як подружжя та збереження шлюбу, категорично неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення.

Крім того вказує, що бажання зберегти сім`ю у неї відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу з відповідачем, а застосування заходу щодо примирення подружжя не є необхідним і вже не врятує їх сім`ю.

Вказує, що усі витрати, пов`язані з харчуванням, забезпеченням одягом, лікуванням доньки вона несе особисто, тому донька за згодою відповідача залишається проживати із нею.

Зазначає, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.

Пояснює, що вона дуже любить свою дитину, однак не спроможна забезпечити її усім необхідним, вона працює та отримує заробітну плату, якої недостатньо для забезпечення дитини усім необхідним.

Зазначає, що вона постійно слідкує за станом здоров`я доньки, її розвитком, виховує та піклується про неї, між ними існує прив`язаність один до одного.

Вказує, що їй самій важко задовольнити потреби доньки, оскільки, постійно потрібні гроші для покупки одягу, продуктів харчування, предметів першої необхідності, які необхідні доньці в цьому віці.

Зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини та не приймає участь у її вихованні.

Вказує, що на утримання спільної доньки вона бажає стягувати з відповідача аліменти, оскільки він працює, отримує заробітну плату і згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати дитину, а аліменти він нікому не платить.

Вважає, що відповідно до віку та потреб дитини, для забезпечення її всім необхідним, аліменти з відповідача необхідно стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, оскільки за станом здоров`я відповідач здатний працювати, отримує регулярний, стабільний заробіток (дохід).

Просить суд не застосовувати заходи щодо примирення подружжя; шлюб між нею та відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.05.2022 відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання.

20.05.2022 в судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_4 », судові витрати просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про визнання позову в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

З урахуванням вимог ст. 206 ЦПК України судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 26.11.2013 між сторонами зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 26.11.2013 Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №57 (а.с.8).

В період шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.02.2014 Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №26 (а.с.9).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, те, що відповідач згодний на розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу наділі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 », що відповідає вимогам закону.

Крім цього, судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої доньки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено.

Згідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні; позивача, яка працює та є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, фізично здоровий, працевлаштований, визнав позовні вимоги повністю, а тому суд вважає, що відповідач має змогу та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 05.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 гривень.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 992, 40 гривень.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 110, 180-182 СК України, ст.ст.258, 259, 263-265, ст. 268 ЦПК України, Cуд-

УХВАЛИВ:

Прийняти визнання відповідачем ОСОБА_2 даного позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26.11.2013, у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №57, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 05.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО