Постанова

Іменем України

01 червня 2022 року

м. Київ

справа № 185/629/18

провадження № 61-19452св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Конкурент»,

відповідачі: ОСОБА_1 , фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ,

треті особи: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державне підприємство «Сетам», Державна фіскальна служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу фермерського господарства «Конкурент» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року у складі колегії суддів:

Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року фермерське господарство «Конкурент» (далі - ФГ «Конкурент») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), треті особи: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Павлоградський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), Державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), Державна фіскальна служба України (далі - ДФС України), про визнання недійсними торгів.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у складі судді Зінченко А. С. у задоволенні позову ФГ «Конкурент» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ФГ «Конкурент» заявило позов не до всіх осіб, чиїх прав та інтересів стосується предмет спору. Зокрема, не залучено до участі у справі відповідачем державну виконавчу службу як організатора електронних торгів.

Суд зазначив, що не може самостійно залучити співвідповідачів,

а клопотання про залучення таких співвідповідачів, позивач або його представник не заявляли.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2021 року

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ФГ «Конкурент» відмовлено у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року касаційну скаргу

ФГ «Конкурент» задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 14 травня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження (провадження № 61-9880св21).

Постанову Верховного Суду мотивовано тим, що апеляційний суд помилково постановив одноособово ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Конкурент», що призвело до порушення правил щодо складу суду, а тому оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до апеляційного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Конкурент» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ФГ «Конкурент» до ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , треті особи: Павлоградський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ДП «Сетам», ДФС України, про визнання недійсними торгів.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що наведені ФГ «Конкурент» причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не підтверджують факт поважності пропуску заявником строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2021 року до Верховного Суду,

ФГ «Конкурент», на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У квітні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року справу призначено

до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ФГ «Конкурент» та не надав належної оцінки тому, що з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції представник позивача ознайомився

23 лютого 2021 року, проте ці доводи не були прийняті судом.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутня розписка голови ФГ «Конкурент» чи його адвоката Савченка С. А. про отримання копії оскаржуваного рішення 29 вересня 2020 року.

Вважає, що довідка Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2021 року про отримання адвокатом Савченка С. А. копії судового рішення;висновок щодо проведення службового розслідування від 30 березня 2021 року,відеозапис, внутрішній опис справи, на які послався апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не є належним підтвердженням того, що представник ФГ «Конкурент» отримав копії рішення суду першої інстанції.

Вказує, що справа з порушенням правил автоматизованого розподілу справ між суддями була передана судді Куценко Т. Р.

Також зазначає, що апеляційний суд не врахував того, що у зв`язку

з карантинними обмеженнями між с. Оженківка та м. Павлоградом Дніпропетровської області у 2020 році тривалий час було відсутнє автобусне сполучення, що є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно

у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ФГ «Конкурент» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини

і громадянина (абзац третій підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року

№ 11-рп/2007).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, 20 серпня 2020 року судом першої інстанції ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ФГ «Конкурент»

(а.с. 34, т. 3).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 23 березня 2021 року

ФГ «Конкурент» подало до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущений з поважних причин,

а саме у зв`язку з тим, що представник позивача ознайомився

з оскаржуваним рішенням лише 23 лютого 2021 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року підстави, зазначені ФГ «Конкурент» для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року, визнано неповажними, апеляційну скаргу

ФГ «Конкурент» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог вказаної ухвали суду заявник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що оскаржуване рішення суду на адресу позивача та інших учасників справи не надсилалося, з оскаржуваним рішенням представник позивача ознайомився 23 лютого 2021 року.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, посилався на те, що наведені ФГ «Конкурент» причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не підтверджують факт поважності пропуску заявником строку на апеляційне оскарження.

Проте вказаний висновок є передчасним із огляду на таке.

Повний текст рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області складено 20 вересня 2020 року. Останній день подання апеляційної скарги - 20 жовтня 2020 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій

статті 358 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня (частини третя, п`ята статті 272 ЦПК України).

За змістом частини одинадцятої статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються

в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з підпунктом 15.14 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення»

ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Наведені норми свідчать про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний

в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив, зокрема

у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 19 лютого 2021 року у справі № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі

№ 240/13092/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19, від 19 травня 2021 року у справі

№ 910/16033/20.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні або розписки про отримання копії судового рішення (постанова Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19 (провадження № 61-17037св19).

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не врахував, що суд першої інстанції не виконав вимоги

статті 272 ЦПК України щодо направлення рекомендованим листом

з повідомленням про вручення рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2020 рокуФГ «Конкурент», представник якого не був присутній у судовому засіданні, а висновок щодо проведення службової перевірки Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року стосується ознайомлення 23 лютого 2021 року представника ФГ «Конкурент» -адвоката Савченка С. А. з матеріалами цивільної справи № 185/629/18 та отримання ним 29 вересня 2020 року рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 розділу І «Загальні положення» Інструкції з діловодства

в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (далі - Інструкція), вихідна кореспонденція - документи, які направляються за межі суду.

Пунктом 2 розділу ІІ «Приймання та реєстрація документів» Інструкції передбачено, що реєстрації підлягають вхідні, вихідні та внутрішні документи (довідки, доповідні записки, заяви, протоколи засідань зборів суддів, тощо). Реєстрація в автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) здійснюється відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, із змінами (далі - Положення про АСДС).

Згідно з пунктами 1-5 розділу XIV «Опрацювання та надсилання вихідних документів» Інструкції, вихідна кореспонденція суду приймається, перевіряється і відправляється канцелярією після її реєстрації в АСДС відповідно до Положення про АСДС.

Вихідні документи обробляються канцелярією і надсилаються адресатам централізовано в день їх одержання від структурного підрозділу (виконавця) або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов в кінці робочого часу (неробочий час).

Вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового та електронного зв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службами.

Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснюється канцелярією відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (із змінами).

Під час прийому від виконавців вихідних документів працівники канцелярії обов`язково перевіряють: правильність оформлення документа (склад і розміщення в ньому всіх реквізитів); наявність і правильність зазначення адреси; наявність на документі відмітки про додатки; наявність усіх необхідних підписів на документі та додатках до нього; наявність віз на копії вихідного документа, що залишається у справах; наявність і повноту додатків; відповідність кількості примірників кількості адресатів.

У разі виявлення недоліків, канцелярія повертає документ виконавцю для доопрацювання.

Відповідальність за правильність зазначення реквізитів на вихідних документах несе виконавець документа.

Не допускається відправлення або передача документів без реєстрації

в АСДС. Для кожного документа автоматично формується його вихідний номер.

Вихідний номер документа, що підлягає надсиланню, формується автоматично АСДС таким чином: у листуванні щодо інших документів вихідний номер складається з номера номенклатури справ суду, в якому зберігаються матеріали, із зазначенням через правобічну похилу риску номера за порядком у межах кожної номенклатури і через правобічну похилу риску - поточного року.

Крім того, при надходженні до суду поштових повідомлень (про отримання або неотримання процесуальних документів, що направляються учасникам судового процесу, або запитів у справі), працівник суду вносить до АСДС відомості щодо наявності відповідної інформації про отримання (або неотримання) документів та передає такі повідомлення працівнику, який оформлює справу, для приєднання до матеріалів справи у хронологічному порядку (пункт 5 розділу VII Інструкції).

У матеріалах справи наявний супровідний лист від 20 серпня 2020 року

(а.с. 37, т. 3), який не підтверджує направлення копії рішення суду до відома, оскільки не містить вихідного номера, передбаченого Інструкцією, крім того, матеріали справи не містять ані зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, ані конверта, який мав повернутися на адресу суду.

Верховний Суд звертає увагу на те, що для вирішення питання порушення учасником справи процесуального строку на звернення до суду слід виходити з того, що конструкція статті 354 ЦПК України передбачає обізнаність особи, яка подала апеляційну скаргу, зі змістом оскаржуваного судового рішення.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що заявнику та його представнику не була відома інформація про призначення судового засідання на 20 серпня 2020 року та результат розгляду справи. Однак зазначене було залишено поза увагою апеляційного суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФГ «Конкурент» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, за відсутності інформації щодо результатів розгляду справи, про що свідчать його звернення, а також даних про отримання рішення суду першої інстанції позивачем, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, апеляційний суд залишив поза увагою те, що із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не

є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами

і метою, яка має бути досягнута.

ЄСПЛ зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес

у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 29 вересня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження допустив порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Конкурент» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк