Провадження № 2/761/6359/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 березня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Таратінова Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

встановив:

У листопаді 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, згідно з якою просив суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача - ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2600,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 8 197,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 18.03.2020 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ravon R4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Позивач зазначає, що 30.10.2020 року на вул. Рижська, 1 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Seat Ibiza» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 та автомобілів Ravon R4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби зокрема автомобіля «Ravon R4» державний номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно до чого власника зазначив матеріального збитку. Відповідно до Постанов Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 року по справі №761/36484/20, відповідач - 30.10.2020 року о 11 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Ризька, 1, керуючи автомобілем «Seat» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснила зіткнення з автомобілем «Ravon» державний номерний знак « НОМЕР_1 », в результаті чого обидва транспортні засоби отримав пошкодження, чим порушила Правила дорожнього руху України, в результаті чого вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкоди.

У позовній заяві зазначено, що для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Ravon» державний номерний знак « НОМЕР_1 » був організований огляд автомобіля. Згідно Рахунку-фактури №ТКСчИ49598 від 02.11.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобілю «Ravon» державний номерний знак « НОМЕР_1 » склала 4 738,31 грн. Факт ДТП 30.10.2020 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2071946-1 від 04.11.2020 року та було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 4 738,31 грн. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 4 738,31 грн. заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 30.10.2020 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме - 4 738,31 грн.

Позивачем, зазначено, що цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «Seat Ibiza» д.н.з. « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом ЕР №201129800 в ТДВ «СК «ОБЕРІГ» до якого звернулося ПрАТ «СК «ВУСО» з вимогою збитків в порядку регресу. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом ЕР 201129800 за мінусом франшизи в розмірі - 2600,00 грн. А тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 2600,00 грн.

Окрім того, позивачем вказано, що 16.08.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір №16/08/2021 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримає право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхуванням, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №-10-01 від 18.03.2020 року.

У зв`язку із викладеним, позивач просить суд, позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданні сторона позивача не з`явилась, про місце дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, в позовній заяві позивач просить розгляд справи просить проводити без виклику сторін, що суд розцінює, як без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини нявки суду не повідомив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2020 року на вул. Рижська, 1 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Seat Ibiza» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 та автомобілів Ravon R4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби зокрема автомобіля «Ravon R4» державний номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно до чого власника зазначив матеріального збитку. Відповідно до Постанов Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2020 року по справі №761/36484/20, відповідач - 30.10.2020 року о 11 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Ризька, 1, керуючи автомобілем «Seat» державний номерний знак « НОМЕР_2 » під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснила зіткнення з автомобілем «Ravon» державний номерний знак « НОМЕР_1 », в результаті чого обидва транспортні засоби отримав пошкодження, чим порушила Правила дорожнього руху України, в результаті чого вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкоди.

Як вбачається із постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 03.12.2020 року справа №761/36484/20, яка набрала законної сили 15.12.2020 року, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 30.10.2020 сталось із вини ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 18.03.2020 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ravon R4» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Факт ДТП 30.10.2020 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2071946-1 від 04.11.2020 року та було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 4 738,31 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №32158 від 04.11.2020.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 4 738,31 грн. заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 30.10.2020 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме - 4 738,31 грн

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «Seat Ibiza» д.н.з. « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом ЕР №201129800 в ТДВ «СК «ОБЕРІГ» до якого звернулося ПрАТ «СК «ВУСО» з вимогою збитків в порядку регресу. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом ЕР 201129800 за мінусом франшизи в розмірі - 2600,00 грн.

А тому позивач вказує, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 2600,00 грн.

Крім цього, враховуючи, що було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування».

Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

16.08.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір №16/08/2021 про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримає право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхуванням, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №-10-01 від 18.03.2020 року.

Як передбачено ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача Акт (вимогу) №20714946-1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що враховуючи вищезазначене та керуючись ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, позовна заява підлягає задоволенню та стягнення із ОСОБА_2 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2600,00 грн.

Крім того, позивачем, також заявлено клопотання щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, зокрема на професійну правову допомогу у розмірі 8 197,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: Договір №1818 про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2021 року, додаткова угода №3 акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги №1818 від 25ю05ю2021 р. від 17.08.2021 року, платіжне доручення №55 від 17.08.2021 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 197,80 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 197,80 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 17.03.2022 року.

Суддя: