Справа № 308/8808/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

12.07.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 03 жовтня 1998 року виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 16.

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовну заяву обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, через різні погляди на життя, вони не підтримують між собою подружні стосунки. Спільне господарство не ведуть.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер та суперечить його інтересам.

Відповідач в судовому засіданні не з`явилася, в поданій до суду заяві від 20.12.2021 представник відповідача просила розгляд справи провести без її участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечувала.

Заслухавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

03 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий №16.

Прізвища після одруження: чоловіка - Гал, дружини - ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, між сторонами відсутнє порозуміння та спільного господарства вони не ведуть. На даний час шлюб існує формально.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. 24, ст. 113, ч.2 ст. 114, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 03 жовтня 1998 року Виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий №16, та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 від 09.06.2021 року - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов