Ухвала

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 359/8228/21

провадження № 61-1280ск22

Верховний Суд у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня

2021 року у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 04 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

18 січня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження

у справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню у порядку цивільного судочинства, з урахуванням такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо розгляду цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають

у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи

та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених

у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду

в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони

у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, ухвалені у справі про адміністративне правопорушення згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості оскарження та перегляду

у касаційному порядку судових рішень, ухвалених у справах про адміністративні правопорушення.

Порядок набрання постановою судді у справі про адміністративне правопорушення законної сили та перегляду постанови встановлено статтею 294 КУпАП.

Ураховуючи наведене, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не підлягають касаційному оскарженню у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню у порядку цивільного судочинства, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник