печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.05.2022 року підсудність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначено за Печерським районним судом міста Києва.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху для усунення недоліків, з наступних підстав.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, чинним законодавством України передбачено, що позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог викладено не чітко, а відтак вказані недоліки необхідно усунути.

Так, зміст позовних вимог (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, і має суттєве значення при розгляді справи та відповідно вимагає чіткого визначення, оскільки у випадку задоволення позову, зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення.

Разом з тим, як зі змісту позовної заяви вбачається, що зміст позовних вимог потребує уточнень, так як позовні вимоги викладено не коректно, оскільки зміст таких вимог викладається у резолютивній частині судового рішення, а тому необхідно конкретизувати позовні вимоги, та вказати дату реєстрації шлюбу між сторонами та номер актового запису.

Відповідно до п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, докази, що підтверджують обставини вказані позивачем, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

В порушення наведених положень ст. 175 ЦПК України, позивач в позовній заяві не вказує щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів копії яких додано до заяви, також в порушення п.5 в якості доказу позивачем надано копію свідоцтва про укладення шлюбу, а не оригінал свідоцтва про укладення шлюбу.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, повина надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал даного свідоцтва відсутній і позивач не вказує що він буде наданий у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу - справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2481 грн.

В порушення вищевказаних положень, позивачем не надано квитанції про сплату судового збору відповідно до заявленої вимоги про розірвання шлюбу.

Таким чином, за вимогу про розірвання шлюбу, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40коп., відповідно до Закону України «Про судовий збір» та надати докази його сплати (оригінал квитанції) або надати документи, що підтверджують обставини для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позивачу слід усунути вказані недоліки, сплатити судовий збір, надати оригінал квитанції про сплату судового збору та надати оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177,185, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, та надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколов