Справа № 442/495/22
Провадження № 2-з/442/2/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , до подання позовної заяви, звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68343036, відкритому на підставі виконавчого напису №21153 від 26.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з неї на користь ТзОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості.

Заяву обґрунтовує тим, що питання щодо законності виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, є спірним і буде вирішуватись судом. До цього часу є ймовірність накладення арешту на її майно, звернення стягнення на доходи та здійснення відрахування у рамках виконавчого провадження, а тому з метою недопущення подальшого порушення її прав, просить вжити заходів забезпечення позову.

Із врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження №68343036 на підставі виконавчого напису №21153, виданого 26.11.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою О.М., та постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість в розмірі 6487,00 грн. Крім того, постановою даного приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, та тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 статті 150 ЦПК України визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Аналізуючи позовні вимоги, із якими має намір звернутися ОСОБА_1 , слідує, що предметом такого є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суддя враховує, що в межах виконавчого провадження, відкритого відносно ОСОБА_1 , винесена постанова про арешт її коштів. Отже, захід забезпечення позову, який просить вжити заявник, є обґрунтованим та співмірним із позовними вимогами, сприятиме забезпеченню ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, а тому заява про застосування такого підлягає задоволенню.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити, що у разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду першої інстанції з питанням скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 149, 150, 153, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68343036, відкритому на підставі виконавчого напису №21153 від 26.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Марія Грицай