ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/647/22
Провадження № 2/210/966/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2022 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Перог Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 09 лютого 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1-7).

Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 09 лютого 2022 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В.

Ухвалою судді від 11 лютого 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим написом (а.с.34-35).

Ухвалою судді 11 лютого 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про прозгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

Відповідач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» надійшла заява, в якій просив розгляд цивільної справи проводити за відсутності представника та ухвалити рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна також повідомлялися належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 11 лютого 2022 року, в ухвалі про відкриття провадження третім особам був наданий строк на подачу пояснення на позовну заяву. Пояснень на позовну заяву від третіх осіб до суду не надійшло. Витребувані докази від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни не надходили.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі Виконавчий напис №11492 від 27.03.2020, яким запропоновано звернути стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ ««Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Перший український міжнародний банк» заборгованості за Кредитним договором №01 від 09.08.2016 року, укладеного між ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обв`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Перший український міжнародний банк», строк платежу за яким настав, проте Боржником допущено прострочення платежів.

В подальшому із застосунку «Дія» позивачу стало відомо, що 13.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження ВП №61814084 про примусове виконання виконавчого напису №11492 від 27.03.2020 року.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис, Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості. Разом з тим, кредитний договір з передбаченою можливістю стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса не укладався, а факт безспірності нарахованих сум взагалі не підтверджений відповідачем.

Отже, таким чином, нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний виконавчий напис, адже відсутня обов`язкова складова безспірності заявлених вимог, тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умоввчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, просив стягнути з Відповідача судові витрати.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судом.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталєю Станіславівною, вчинено виконавчий напис 27 березня 2020 року, який зареєстрований в реєстрі за №11492, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ ««Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Перший український міжнародний банк» заборгованості за Кредитним договором №01 від 09.08.2016 року, укладеного між ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обв`язків якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Перший український міжнародний банк», строк платежу за яким настав, проте Боржником допущено прострочення платежів в розмірі 10420,26 грн.

Заборгованість за період з 20.02.2019 року по 20.02.2020 рік, яка складає 10170, 26 (десять тисяч сто сімдесят) гривень 26 копійку в тому числі:

-4304,54 (чотири тисячі триста чотири) гривень 54 копійки - прострочена заборгованість за сумою кредиту;

-2109,99 (дві тисячі сто дев`ять) гривень 99 копійок - прострочена заборгованість за комісією;

-365,64 (триста шістдесят п`ять) гривень 64 копійок - прострочена заборгованість за процентами;

-0 (нуль) гривень - строкова заборгованість за сумою кредиту;

-0 (нуль) гривень - строкова заборгованість за комісією;

-0 (нуль) гривень - строкова заборгованість за процентами;

-3390,09 (три тисячі триста дев`яносто) гривень 09 копійок - неустойка за порушення

зобов`язань по кредиту;

-250 (двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10420 (десять тисяч чотириста двадцять) гривень 26 копійок (а.с.11).

З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису, Приватним виконавецем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною 21 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження №61814084 про стягнення з позивача (боржника) ОСОБА_1 на користь відповідача (стягувача) Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 10420,26 грн (а.с.12-13 ).

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав розрахунку заборгованості, доказів пролонгації дії кредитного договору. Таким чином, відповідач не скористався правом надання доказів безспірності заборгованості, та до суду не представлено розрахунок заборгованості та його складових.

Суд враховує, що договори на отримання кредиту як правило є договорами приєднання, та передбачають погодження Умов та правил банківського обслуговування, кредитування тощо, та такі умови є мінливими, тому для доведення безспірності заборгованості Відповідач зобов"язаний довести, які саме Умови кредитування діяли на момент укладання договору, та довести що позичальник обізнаний та ознайомлений з такими умовами.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд враховує, що договори на отримання кредиту як правило є договорами приєднання, та передбачають погодження Умов та правил банківського обслуговування, кредитування тощо, та такі умови є мінливими, тому для доведення безспірності заборгованості Відповідач зобов"язаний довести, які саме Умови кредитування діяли на момент укладання договору, та довести що позичальник обізнаний та ознайомлений з такими умовами.

Крім того, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

За таких обставин суд погоджується з твердженнями позивача, про те що кредитний договір № 01 від 09.08.2016 року не є доказом наявності безспірної заборгованості, а складові заборгованості, строки її погашення, мають встановлюватися за позовом правонаступника до боржника про стягнення заборгованості, а тому виконавчий напис вчинено за відсутності безспірної заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусами після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити право вимоги Відповідачам. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять

Відтак 30-денний строк не був дотриманий, а тому заборгованість не можна вважати безспірною, у чому нотаріус не пересвідчився.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним.

Встановлені судом фактичні обставини не дають суду підстав вважати вказаний в оскаржуваному виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис вчинений відповідно до чинного законодавства України.

Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується розподілу судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 1362 грн. (908,00 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 454,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 27 березня 2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталєю Станіславівною,який зареєстрований в реєстрі за №11492 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ««Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 10420,26 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» місцезнаходження якого: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ЄДРПОУ юридичної особи 14282829, судовий збір на відшкодування судових витрат за подання позивачем позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1362 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 30 травня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );

-відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська,4);

- третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (01054, м.Київ, вул. Січових стрільців, буд.37-41, оф.215);

- третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4-А, оф.37).

Суддя: О. В. Чайкіна