Справа № 148/351/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2022 року м. Шаргород

Справа №148/351/22

Провадження №2/152/147/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в залі суду в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1. Виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з означеним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який на підставі ухвали судді Тульчинського районного суду Саламахи О.В. від 23.03.2022 року надіслано за підсудністю для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 16.07.2011 року за актовим записом №198.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2011 року між ним та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, у зв`язку із чим з січня 2020 року сторони проживають окремо.

Позивач вважає збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам.

2. Виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов та не подала до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України.

Натомість, відповідач ОСОБА_2 06.05.2022 року подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому серед іншого зазначила про визнання позову ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу, згодна на розірвання шлюбу, просить не надавати строку для примирення з позивачем, оскільки вважає примирення неможливим (а.с.27).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

2. Відповідач ОСОБА_2 06.05.2022 року надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу (а.с.27).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 20.04.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 31.05.2022 року без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки; запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, а у випадку визнання позовних вимог заяву про визнання позовних вимог (а.с.23-24).

2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 20.04.2022 року.

Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Відповідачем відзив на позов у встановлений судом строк не подано, разом з тим подано клопотання про визнання позовних вимог (а.с.27).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України.

3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу позивач та відповідач мають одну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.2-4).

Відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовної заяви (а.с.27).

При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме, що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад через те, що вони мають різні характери і погляди на спільне сімейне життя та на вирішення сімейних проблем, у зв`язку із чим шлюбні відносини між сторонами припинено у січні 2020 року.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як позивач та відповідач не бажають миритися, наполягають на розірванні шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, так як подала до суду клопотання про визнання позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 178, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 16 липня 2011 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом №198 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Одеса, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача НОМЕР_6 .

Повне рішення складено 31.05.2022 року.

Суддя: