Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24 червня 2021 року на відрізку автодороги Ужгород-Чоп Григоряк І.В. допустив зіткнення із транспортним засобом ОСОБА_2 . Вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , що встановлено постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 року справа №308/8481/21.

Зазначає, що у добровільному порядку відшкодувати майнову шкоду відповідач відмовляється та згідно звіту про оцінку №01-08/11/21 від 08.11.2021 вартість завданої майнової шкоди становить 15 404 грн.

Додатково представник позивача вказує, що вартість послуг оцінювача становила 1 100 грн., вартість наданої правової допомоги становить 5 600 грн., а витрати на обстеження та лікування тілесних ушкоджень позивача внаслідок ДТП становить 3 800 грн.

Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 25 904 грн. завданої матеріальної шкоди, 4 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява його представника ОСОБА_1 , згідно з яким він просить розглянути справу у відсутності сторони позивача зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, через повідомлення на офіційному сайті судової влади України, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву чи заперечень на позовну заяву подано не було.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 червня 2021 року близько 07:00 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М06 819км+50м., не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу допустив зіткнення із транспортним засобом «Москвич М2140», номерний знак НОМЕР_2 , та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З дослідженої у судовому засіданні копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.06.2021 року. Вказана постанова суду набула законної сили 01.10.2021 року.

За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З доданого до матеріалів справи Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №01-08/11/21 від 08.11.2021 року встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Москвич М2140», номерний знак НОМЕР_2 , становить 15 404 грн.

За приписами частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України при зіткненні двох автомобілів шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Одночасно, виходячи з положень ст. 23 ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Позивач вказав, що неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із вчиненням щодо нього правопорушення, у перенесених ним хвилюваннях через неможливість підтримання свого звичного режиму дня та вимушеним користуванням послугами таксі, а тому вважає, що йому завдано моральну шкоду у розмірі 4 000 гривень.

Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

За такого, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, враховує, що підтримання в робочому стані автомобіля відноситься до матеріальної шкоди, а не моральної, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з обстеженням, діагностикою та лікуванням ушкоджень, завданих внаслідок ДТП, суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні копії фіскальних чеків про купівлю медичних препаратів чи здійснення оплати за діагностику стану здоров`я позивача.

Додаткових доказів тому, що позивачем було понесено витрати на лікування у заявленому у позовній заяві розмірі, суду не надано, тому суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень про стягнення збитків, завданих ДТП, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає до задоволення, вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з обстеженням, діагностикою та лікуванням ушкоджень, завданих внаслідок ДТП до задоволення не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви.

Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З оглянутих квитанції до прибуткового касового ордера №021 від 21.09.2021 та Акту виконаних робіт від 10.02.2022 судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 5 600 гривень.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що представником позивача обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що позивачем було оплачено проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, про що складено відповідний Звіт №01-08/11/21 від 08.11.2021 року, вартість проведення якої становить 1 100 гривень, на підтвердження чого додано розрахункову квитанцію №004117 на вказану суму.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути вартість проведеної оцінки пошкодженого транспортного засобу на заявлену позивачем суму.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 12,13,76-81,89,127,133,137,141,263-265,273, 279,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 15 404 (п`ятнадцять тисяч чотириста чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та 1 100 (одну тисячу сто) гривень витрат за проведення Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №01-08/11/21 від 08.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_4 .

Суддя Т.Р. Деметрадзе