КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/9895/20

номер провадження №22-ц/824/4210/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Кобзар В.А. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року /суддя Хоменко В.С./

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про заборону поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про заборону поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року позов задоволено. Ухвалено заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію, документи відносно ОСОБА_3 , фотографії, листування ОСОБА_3 , в тому числі електронне листування з використанням електронних адрес: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , програми для спілкування в мережі Інтернет «Skype», месенджерів Viber та WhatsApp з обліковим записом « НОМЕР_1 », в паперовій та електронній (цифровій) формі. Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 письмово повідомити засобами електронної пошти та/або пошти (як цінний лист із описом вкладення або рекомендований лист):

ОСОБА_23 [ОСОБА_13] із Адвокатського бюро «Штайгер» [Staiger Rechtsanwalte AG] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich]; Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich],

ОСОБА_21 [ОСОБА_11] із Адвокатського бюро «Штайгер» (Staiger Rechtsanwalte AG) на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за офіційними адресами: Талакер 41, СН-8001, а/с 2012, СН-8027 Цюріх [Talacker 41, CH-8001, Postfach 2012, CH-8027 Zurich], Генферштрассе 24, а/с 2012, 8027, Цюріх [Genferstrasse 24, Postfach 2012, 8027 Zurich],

Андреасу Фогелю [Andreas Vogel] із Адвокатського бюро «Шурті та партнери» [Schurti Partners Attorneys at Law Ltd] на офіційні електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та за офіційною адресою: АДРЕСА_1 , 9490 Vaduz, Liechtenstein] -

про заборону зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію, документи відносно ОСОБА_3 , фотографії, листування ОСОБА_3 , в тому числі електронне листування з використанням електронних адрес: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , програми для спілкування в мережі Інтернет « Skype », месенджерів Viber та WhatsApp з обліковим записом « НОМЕР_1 », в паперовій та електронній (цифровій) формі;

Вилучити у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 DVD-R диски MAP640VC22030376, MAP640VC22030377, MAP640VC22030479, MAP640VC22030480, MAP640VC22030481, MAP640VC22030482, MAP640VC22030484, MAP640VC22125450;

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 2 522,40 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 копійок) в рівних частинах. /т. 3 а.с. 158-178/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої зроблено помилковий висновок, що передана відповідачем інформація до судових та правоохоронних органів є конфіденційною інформацією, оскільки вона стосувалась господарської діяльності юридичних осіб, співробітником яких був позивач і судових справ Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» (Cinsten Investments Limited), адвокатом якої є скаржник щодо шахрайського заволодіння активами Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» позивачем та/або компаніями де він працює. Не правильно застосовані і норми матеріального права, оскільки звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Інформація передавалась для долучення її до судових справ, які перебували у провадженні іноземних судів. Саме для захисту інтересів довірителя скаржника ОСОБА_5 , була здійснена передача до судових та правоохоронних органів спірної інформації. Оскільки саме ця інформація свідчила про порушення прав довірителя та негативні наслідки діяльності юридичних осіб - відповідачів у іноземних судах. Водночас, судом першої інстанції не було надано оцінки вказаним фактам та не взято до уваги вимоги етапі 29 ЗУ «Про інформацію». 19. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем було обрано спосіб захисту, не передбачений законом чи договором, тобто неналежний спосіб захисту, який не може бути задоволений судом.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Кобзар В.А. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував, що обставини справи містять дані, що відповідач ОСОБА_2 мав на меті використовувати отримані відомості у засобах масової інформації. Крім того, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що для захисту порушених особистих немайнових прав обраним позивачем способом не обов`язково, щоб відповідачі поширювали інформацію позивача у засобах масової інформації. Крім того, суд першої інстанції також не робив висновку, що відповідачі передавали інформацію до судових та правоохоронних органів. Відповідачі передавали інформацію позивача іншим особам. Щодо конфіденційності інформації, вказував, що встановлені судом обставини вилучення інформації з комп`ютеру та мобільних телефонів позивача, а саме: наявність встановленого паролю для обмеження доступу до цієї інформації без згоди позивача, відсутність такої згоди, дало суду підстави визначити статус інформації як конфіденціальної згідно із ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про інформацію», ст. 7 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Щодо способу захисту права, наголошував, що позов ОСОБА_3 не є позовом про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, а предметом не є визнання інформації недостовірною. Відповідно до абзацу 11 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи, що інформація позивача зберігається на DVD-R дисках, які є дисками для одноразового запису та не являють собою іншої цінності, окрім як збереження інформації, що на них знаходиться, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обраний позивачем спосіб правового захисту щодо витребування зазначених носіїв інформації на користь позивача є таким, що відповідає способу захисту права на невтручання в особисте та сімейне життя, передбаченого ч. 3 ст. 32 Конституція України, яка гарантує судовий захист права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Апелянт в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з прийняттям рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування отримав інформацію, документи та кореспонденцію позивача ОСОБА_3 , зібрану органам слідства під час досудового розслідування.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001716 від 12.08.2015 року здійснювалася слідча дія з огляду персонального комп`ютера позивача, вилученого 26.12.2016 року в ході проведення обшуку його житлового приміщення. В результаті огляду накопичувача комп`ютера було виявлено низку файлів та фрагменти даних, файли переписки (спілкування) через програми Skype та Viber, архіви інформації з двох мобільних телефонів, пароль для розблокування одного з двох мобільних телефонів, файли електронних листів поштових скриньок « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тощо. Отримана інформація була зведена у файли та записана на диски для лазерних систем зчитування формату DVD-R з серійними номерами «MAP640VC22030371», «MAP640VC22030373», «MAP640VC22030369», «MAP640VC22030370», долучена до матеріалів зазначеного кримінального провадження.

У подальшому відповідач ОСОБА_2 отримав зазначену інформацію при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування.

Також відповідач ОСОБА_2 отримав інформацію, документи та кореспонденцію позивача з матеріалів досудового розслідування, зібрані слідчими в ході обшуку іншого житлового приміщення позивача та огляду вилучених речей і документів.

05.07.2017 року під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування № 0001716 від 12.08.2015 року ОСОБА_2 було надано доступ та можливість зробити фотокопії наступних документів та кореспонденції: роздруківка від 10.10.2014 електронного листа «FW: List if Prelimitinary questions» від ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , копії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , англійською мовою, на 2 арк. На зворотному боці другого аркушу рукописна схема зав`язків між Ergo, Nitro, CASH, Cinst; протокол огляду речей і документів від 27.12.2016, з додатком, на 3 арк.; протокол огляду від 27.12.2016, на 7 арк.; банківські та фінансові документи стосовно компанії Cinsten Investment Limited, вилучені в ході обшуку від 26.12.2016 квартири позивача, на 131 арк.

24.11.2017 року під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0001716 від 12.08.2015 року відповідачу ОСОБА_2 було надано можливість ознайомитися із цифровими носіями даних, долучених до кримінального провадження, шляхом їх перегляду на персональному комп`ютері Frime Brain #529-3314 та копіювання таких даних на DVD-R диски, а саме: дані з DVD-R диску Axent L26CO40741507 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030484; дані з DVD-R диску Axent L26CO40741955 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22125450; дані з DVD-R диску Axent (07041814) скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030482; дані з DVD-R диску MAP640VC22030369 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030481; дані з DVD-R диску MAP640VC22030373 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030480; дані з DVD-R диску MAP640VC22030371 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030479; дані з DVD-R диску MAP640VC22030368 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030377; дані з DVD-R диску MAP640VC22030370 скопійовано на DVD-R диск MAP640VC22030376. DVD-R диски з записаними на них даними MAP640VC22030376, MAP640VC22030377, MAP640VC22030479, MAP640VC22030480, MAP640VC22030481, MAP640VC22030482, MAP640VC22125450, MAP640VC22030484 й передано відповідачу ОСОБА_2 .

Ознайомлення відповідачем ОСОБА_2 з матеріалами досудового розслідування № 0001716 від 12.08.2015 року, отримання копій матеріалів, в тому числі DVD-R дисків, підтверджуються копіями протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 07.06.2017 року, 05.07.2017 року, 31.08.2017 року, 09.10.2017 року, 24.11.2017 року.

Також встановлено, що під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні відповідач ОСОБА_2 надавав правову допомогу ОСОБА_5 , здійснюючи індивідуальну адвокатську діяльність, що підтверджується копіями витягу з договору про надання правової допомоги від 04.01.2017 року, ордера серії КВ 115110 від 04.012017 року, пояснень від 12.03.2018 року №12/3/2018, наданих відповідачем ОСОБА_2 до КДКА м. Києва.

Отриману відповідачем ОСОБА_2 інформацію, документи та кореспонденцію позивача, ним передано іншим особам для подальшого використання та поширення.

01.11.2017 року до Палати суду з цивільних справ Верховного суду кантону Цюріх надійшло клопотання PS170029-0 від ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) про призначення терміну та клопотання про перегляд справи в зв`язку з нововиявленими обставинами у справі Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» (Cinsten Investments Limited) проти Компанії «Ерголенс Ентерпрайзіс Лімітед» (Ergolens Enterprises Limited). У клопотанні зазначено про докази, які стали доступними в ході провадження проти ОСОБА_14 в Україні і Ліхтенштейні. У п. 9 клопотання зазначено наступне: «Скаржник в Додатку 15 (переклад див. в Додатку 16) надає електронний лист від 07.10.2014 року, який знайдено прокуратурою України в рамках поточного розслідування. Українські уповноважені представники Скаржника мали змогу ознайомитися з карною справою 05.07.2017 року, цей електронний лист був частиною цієї карної справи (див. Додаток 11 і Додаток 12, які відповідно до додатку 15 позначені як «Роздруківка від 10.10.2014 року електронного листа, пересилання: перелік попередніх питань»). Йдеться також про приватний електронний лист між паном ОСОБА_14 …». Зазначено, що до клопотання додано електронні листи між ОСОБА_17 та ОСОБА_15 та підтвердження від Київської прокуратури від 05.07.2017 року. Вбачається, що у додатках 15, 18 до клопотання вказано електронне листування, учасником якого зазначено ОСОБА_16 (позивача) та ОСОБА_17 .

01.12.2017 року до Палати суду з цивільних справ Верховного суду кантону Цюріх доставлено заяву PS170027-0 від ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) про нововиявлені обставини у справі Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» (Cinsten Investments Limited) проти Компанії «Ерголенс Ентерпрайзіс Лімітед» (Ergolens Enterprises Limited). В заяві зазначено про докази, які були виявлені українською прокуратурою в ході розслідування на комп`ютерах позивача. В цьому документі зокрема зазначено: «Заявник надає в якості доказів три документа у вигляді Додатків 31, 33 та 37, які були виявлені українською прокуратурою в ході попереднього розслідування на комп`ютерах ОСОБА_3 . Електронні листи були збережені на носію даних DVD-R диск MAP640VC22030480 від 12.08.2015 року (Додатки 27, 28, 29а та 29б). Доказ того, що ці електронні листи були збереженні на цьому носію даних, буде надано додатково. Українські законні представники заявника отримали цей носій даних 24.11.2017 року, після чого перевірили його (Додаток 27 та 28). Електронні листи, надані з даною заявою, були виявлені українськими законними представниками заявника в понеділок, 27.11.2017 року, та передані особам, що підписуються нижче, з електронним листом від 27.11.2017 року, (20:07) (Додаток 29а) та електронним листом від 28.11.2017 року (18:44) (Додаток 29б)».

Із змісту заяви судом також встановлено, що 27.11.2017 року та 28.11.2017 року відповідач ОСОБА_4 шляхом відправлення електронних листів здійснив передачу інформації, що була отримана 24.11.2017 року під час надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Суд бере до уваги те, що в зазначену в заяві ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) дату (24.11.2017 року) відповідач ОСОБА_2 отримав до матеріалів кримінального провадження № 0001716 від 12.08.2015 року доступ, під час якого отримав копії DVD-R дисків з записаними на них даними.

Шляхом відправлення електронного листа від 27.11.2017 року з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_10 », відповідач ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_18 , зазначивши у копіях ОСОБА_19 , ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , про наступне: «Минулої п`ятниці, 24.11.2017 року, нам було надано доступ до матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001716 від 12.08.2015 року. Разом із перекладом на англійську мову, направляю Вам PDF-копію відповідного протоколу, підписаного слідчим. У ході розгляду матеріалів справи минулої п`ятниці нам було надано 8 пронумерованих дисків DVD-R, деталі яких згадуються в доданих протоколах»; «На сьогоднішній день ми виявили кореспонденцію пана ОСОБА_14 (Позивача) від 14.10.2014 року, в якій він підтверджує…»; Наскільки нам відомо, це є ще одним ланцюгом електронного листування, яке було виявлено в липні 2017 року під час розгляду матеріалів справи досудового розслідування, що також було направлено Вам»; «Ці документи були виявлені на диску DVD-R, МАР640VС22030480. Ми продовжуємо перевіряти цей і всі інші диски і негайно повідомимо вас, коли знайдемо будь-які інші документи та матеріали. Звертаю увагу про необхідність подання цих документів до суду якнайшвидше», що підтверджується паперовою копією електронного листа від 27.11.2017 року.

Листом від 31.01.2018 року Кінстеллар, м. Київ в особі юриста відповідача ОСОБА_4 повідомив Штайгер Атторніс ет Ло Лтд (Staiger Attorneys at Law Ltd) про отримання 24.11.2017 року доступу до матеріалів досудового розслідування № 0001716 від 12.08.2015 року, зазначив, що загалом на 8 пронумерованих DVD-R дисках міститься 12 328 файлів, 618 папок, розміром 14 Гбайт, зазначив також про виявлення на отриманих DVD-R дисках листування позивача в програмі «Skype», додав виявлене листування.

31.01.2018 року до Колегії по цивільним справам Верховного суду кантону Цюріх подано заяву PS170237 від ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) про надання нових фактів та доказів у справі Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» проти Компанії «Карензо Трейдинг Лімітед». В заяві повідомляється про отримання 24.11.2017 року українськими юридичними представниками носіїв інформації, міститься посилання на носії інформації DVD-R диски (копії яких, як вже було встановлено судом, були отримані відповідачем ОСОБА_2 24.11.2017 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001716 від 12.08.2015 року), зазначається про надання доказів по справі, виявлення під час розслідування на отриманих DVD-R дисках листування ОСОБА_16 в програмі «Skype», додається виявлене листування.

Також судом встановлено, що у матеріалах справи міститься письмове повідомлення від 07.12.2017 року № 17/1/1-159-16 слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу прокуратури міста Києва Р. Мурачов, у зв`язку з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження № 0001716 від 12.08.2015 року, роз`яснив ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , іншим представникам, що відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформація» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (за згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку згідно з передбаченими нею умовами. Попередив, що незаконне розголошення відомостей досудового розслідування та оперативно-розшукової діяльності тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 387 КК України. Зазначене підтверджується доданою до позову копією повідомлення від 07.12.2017 року та копією відповіді слідчого Р. Мурачова від 01.02.2018 року на запит адвоката Головкова Є.І. /т. 2 а.с. 10-11/

Дослідивши фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов висновків про задоволення позову у повному обсязі.

Суд першої інстанції керувався вимогами ст. 31 Конституції України про те, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції; винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п. 3.1. рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року зміст права на недоторканність особистого і сімейного життя як одного з видів особистого немайнового права полягає в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (ст. ст. 270, 271, 301). Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (ч. 3 ст. 269 ЦК України). Особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Ч. ч. 1, 3 ст. 14 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування; інформація, отримана внаслідок втручання у спілкування, не може бути використана інакше як для вирішення завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 15 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя; ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом; інформація про приватне життя особи, отримана в порядку, передбаченому цим Кодексом, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження; кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Частина 1 ст. 270 ЦК України визначає перелік особистих немайнових прав, які закріплені в Конституції України, зокрема, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Відповідно до ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 ЦК України фізична особа має право на особисте життя; фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб; фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя; обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою; фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб; фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя; обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 ЦК України збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 306 ЦК України фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції; листи, телеграми тощо є власністю адресата; листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися, зокрема шляхом опублікування, лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата; якщо кореспонденція стосується особистого життя іншої фізичної особи, для її використання, зокрема шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи; порушення таємниці кореспонденції може бути дозволено судом у випадках, встановлених законом, з метою запобігання злочинові чи під час кримінального провадження, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень; конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов; розпорядники інформації, визначені ч. 1 ст. 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Щодо поновлення порушених особистих немайнових прав позивача та способів їх захисту суд першої інстанції керувався вимогами ст. 275 ЦК України про те, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб; захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього кодексу; захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Конституція України в ч. 3 ст. 32 гарантує судовий захист права вимагати вилучення будь-якої інформації. З урахуванням місця цієї конституційної норми цей спосіб може застосовуватися лише для захисту порушеного права на невтручання в особисте та сімейне життя.

Судом першої інстанції встановлені обставини вилучення інформації з комп`ютеру та мобільних телефонів позивача, а саме: наявність встановленого паролю для обмеження доступу до цієї інформації без згоди позивача, відсутність такої згоди.

Також суд першої інстанції дійшов висновків, що за своїм змістом інформація позивача містить серед іншого його кореспонденцію різних видів, зокрема, листування електронною поштою через поштові скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », спілкування через програми Skype та Viber, файли та фрагменти даних, архіви інформації, тощо, яку ОСОБА_2 мав на меті використовувати у засобах масової інформації, у кримінальному, цивільному та господарському провадженнях юрисдикції України та інших країн.

Крім того, суд першої інстанції, встановив, що інформація позивача, поширена відповідачем ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_4 , а також поширена останніми іншим особам, в тому числі інформація з персонального комп`ютера та телефонів (архіви інформації з мобільних телефонів), в тому числі кореспонденція, інформація щодо електронної пошти (адреси електронних скриньок, контакти електронної пошти, зміст електронних листів, тощо), телефонні контакти, в тому числі контакти спілкування через програми Skype та Viber, інші дані, що пов`язані із використанням позивачем телефонів, персонального комп`ютера, електронної пошти та Інтернету, в тому числі зміст спілкування, що відбувалося за допомогою зазначених засобів, є інформацією, що містить обставини особистого життя позивача.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновків, що порушені права позивача підлягають захисту судом способами, визначеними позивачем саме з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами досудового розслідування №0001716 від 12.08.2015 року, отримання копій матеріалів, в тому числі DVD-R дисків, підтверджуються копіями протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 07.06.2017 року, 05.07.2017 року, 31.08.2017 року, 09.10.2017 року, 24.11.2017 року /т. 1 а.с. 27-36/

В кожному протоколі наявне застереження у відповідності до ст. 222 КПК України щодо того, що ОСОБА_2 дозволено розголошувати відомості досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою їх подальшого використання у кримінальному, цивільному та господарському провадженнях юрисдикції України та інших країн.

20.10.2017 р. та 27.11.2017 р. кримінальне провадження закрито. /т. 1 а.с. 38-45/

07.12.2017 р., листом, який відправлено 08.12.2017 р. представникам ОСОБА_5 попереджено про нерозголошення відомостей у кримінальному провадженні, заборону використання та оприлюднення раніше отриманих відомостей.

Водночас, суд першої інстанції, встановлюючи порушення, допущені щодо нерозголошення відомостей у кримінальному провадженні, заборону використання та оприлюднення раніше отриманих відомостей, не врахував, що передача будь-якої інформації саме ОСОБА_2 відбувалась до 08.12.2017 р.

Інформація була передана ОСОБА_23. ОСОБА_21 , ОСОБА_22 для передання компетентним органам Князівства Люксембург та Швейцарії для приєднання до матеріалів судових справ для захисту інтересів довірителя ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

Доказів, що після 08.12.2017 р. ОСОБА_2 використовував чи передавав будь-яку інформацію, здобуту ним в ході ознайомлення та копіювання матеріалів кримінального провадження № 0001716 позивачем не надано.

Крім того, судом першої інстанції зроблено також помилковий висновок, що відповідач ОСОБА_2 з часу отримання дозволу слідчого у кримінальному провадженні мав на меті використовувати отриманні відомості у засобах масової інформації, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наміру відповідача розповсюджувати інформацію, одержану під час ознайомлення з матеріалами справи, в засобах масової інформації, таких фактів не встановлено і судом.

Разом з тим, здобута у кримінальному провадженні інформація використовувалась при зверненні до Верховного суду кантону Цюріх з клопотанням PS170029-0 від ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) про перегляд справи в зв`язку з нововиявленими обставинами у справі Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» (Cinsten Investments Limited) проти Компанії «Ерголенс Ентерпрайзіс Лімітед» (Ergolens Enterprises Limited).

Без дослідження самої інформації, її змісту, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок, що передана відповідачем інформація до судових та правоохоронних органів є конфіденційною та приватною інформацією.

Так, не було взято до уваги зміст листів, якими така інформація передавалась судовим та правоохоронним органам. Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги, що інформація щодо «електронного листа «FW: List if Prelimitinary questions» від ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , копії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , стосується господарської/бізнес діяльності підприємства, де працює позивач.

Крім того, передана до судових органів інформація стосувалась судових справ Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» (Cinsten Investments Limited), адвокатом якої є Лікарчук К.І., проти Компанії «Ерголенс Ентерпрайзіс Лімітед» (Ergolens Enterprises Limited) та Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» проти Компанії «Карензо Трейдинг Лімітед» щодо шахрайського заволодіння активами Компанії «Сінстен Інвестментс Лімітед» позивачем та/або компаніями де він працює.

Таким чином, інформація, зміст якої не був розкритий, наявні лише окремі фрагменти листів, та яка була передана правоохоронним та судовим органам стосувалась господарської діяльності юридичних осіб, співробітником яких був позивач.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що позивачем було обрано належний спосіб захисту, зокрема і щодо зобов`язання та заборон відносно третіх осіб, які не були учасниками справи - ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 зберігати, поширювати, використовувати та розголошувати інформацію, документи відносно ОСОБА_3 .

З огляду на викладені обставини справи, відсутність змісту інформації, неможливість її перевірки на приналежність до особистої та конфіденційної, відсутність доказів щодо її розповсюдження або передачі після дії заборони, спосіб захисту, що фактично полягає у забороні здійснювати дії для третіх осіб, які не є учасниками справи, апеляційний суд дійшов висновків, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року - скасувати.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про заборону поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права, - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 / АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 / 3 783, 60 /три тисячі сімсот вісімдесят три гривні шістдесят копійок/ грн.

Повернути ОСОБА_2 / АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 / надмірно сплачений судовий збір у розмірі 6 431, 40 /шість тисяч чотириста тридцять одну гривню сорок копійок/ грн.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: