Провадження № 2/643/1827/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Холод К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сорока О.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просив визнати відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на праві приватної власності йому належить квартира АДРЕСА_1 . В квартирі окрім нього та членів його родини зареєстрована його колишня невістка ОСОБА_3 . Відповідачка уклала шлюб з іншим чоловіком, не проживає у квартирі тривалий час. Шлюб між його сином та ОСОБА_3 розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 02.12.2019. Відповідачка не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив. Факт відсутності відповідачки ОСОБА_3 за місцем реєстрації понад один рік можуть підтвердити свідки. Факт реєстрації відповідача порушує його права на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію, тому просить позов задовольнити та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Посилаючись на ст.41 Конституції України, ст.316, 317, 319, 321, 379 Цивільного Кодексу України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді 29.09.2021 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження.

22.10.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи докази, яке було задоволено.

22.10.2021 позивачем заявлено клопотання про виклик та допит свідків.

Ухвалою суду від 14.12.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового засідання та задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Представник позивача - адвокат Сорока О.О. в судовому засіданні пояснила, що з грудня 2019 року відповідачка ОСОБА_3 , яка на сьогодні змінила прізвище на ОСОБА_3 , не з`являється за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , не сплачує комунальні платежі, шлюб з сином позивача розірвала та вдруге вийшла заміж, де натепер проживає позивачу невідомо.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явидась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала, тому суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.

Суд, вислухавши доводи позивача та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу №222 від 21.03.1994, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.08.2021 (а.с.13,16).

Із довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 29.09.2021 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована зокрема ОСОБА_5 з 08.02.2017 (а.с.21). З довідки вбачається, що особа з прізвищем « ОСОБА_3 » у квартирі не зареєстрована.

Відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.12.2019 шлюб між сином позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано, рішення набрало законної сили 24.01.2020 (а.с.28). В рішенні місце проживання відповідачки зазначено за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її чоловіком, відповідачка - колишня дружина сина. Свідок проживає в квартирі АДРЕСА_1 , більше двох років не бачила колишню невістку. Відповідачка зареєстрована в квартирі з 2017 року. З 2017 року вона з сином пішла з квартири, проживали в іншій орендованій квартирі, не сплачує комунальні платежі.

Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що позивач є його братом, відповідачка дружина племінника. Свідок проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Відповідачка з 2015 року проживала у спірній квартирі. Через 1-1,5 роки з позивачка з чоловіком зняли іншу квартиру та переїхали туди жити, більше він відповідачку не бачив. Комунальні платежі вона не сплачує, речі її у квартирі відсутні.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Водночас суд зауважує, що позов подано до відповідача ОСОБА_3 , в той час як у довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ( АДРЕСА_2 ) особа з таким прізвищем не зареєстрована. Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одна й та сама особа.

Свідки, які є близькими родичами, підтвердили факт непроживання у квартирі АДРЕСА_1 відповідачки ОСОБА_3 . Проте їх показання є недостатніми доказами для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5, ч. 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2,5, 12,13,76-82, 89, 141, 259,263-265, 273, 354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 27 січня 2022 року.

Суддя О.М.Тимош