Справа № 274/8006/21 Провадження № 2/0274/703/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.22 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1
доГришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є Лісова І.Л.,
провизнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення - частину кімнати № 17 загальною площею 48,5 кв. м., та нежитлове приміщення - підвал загальною площею 26,9 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Нежитлові приміщення).

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 набула право власності на майно реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства "Рея", та їй у власність було виділено Нежитлові приміщення. З метою реєстрації права власності на це майно ОСОБА_1 звернулась до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, проте листом № 280/01-25 від 26.10.2021 р. їй було відмовлено у проведенні такої реєстрації через невідповідність поданих документів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала.

Розглядаючи справу, Суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наведених норм законодавства України випливає, що умовою захисту права власності особи на нерухоме майно шляхом визнання за нею права власності на таке майно є невизнання такого права іншою особою, у тому числі - державою в особі органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, шляхом відмови у внесенні відомостей про набуття особою такого права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відмови у державній реєстрації речового права) після звернення особи до цих органів та суб`єктів у передбаченому порядку.

Такими чином необхідними первісними умовами для задоволення позову ОСОБА_1 є:

1) звернення ОСОБА_1 у передбаченому законодавством України порядку до органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, для проведення державної реєстрації за ним права власності на Нежитлові приміщення;

2) законна відмова цих органів та суб`єктів у проведенні реєстрації права власності ОСОБА_1 на Нежитлові приміщення.

Разом з тим, ОСОБА_1 не подано доказів, які б підтверджували, що вона зверталась до органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, з заявою на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації за нею права власності на Нежитлові приміщення та оригіналами документів, необхідних для проведення таких дій, як цього вимагає частина перша статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і що цими органами їй було законно відмовлено у проведенні такої реєстрації.

Зокрема, зважаючи на підстави позову, ОСОБА_1 не подано доказів того, що вона зверталась до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з заявою на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації за нею права власності на Нежитлові приміщення та оригіналами документів, необхідних для проведення таких дій, і що цим Відділом було законно відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності.

З листа ж від 26.10.2021 р. № 280/01-25 Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 з такою заявою та документами до вказаного відділу не зверталася, а звернулась лише з усним зверненням, при цьому за наслідкам розгляду цього звернення ОСОБА_1 було роз`яснено положення законодавства України щодо державної реєстрації речових прав, а також те, що у проведенні державної реєстрації може бути відмовлено (а. с. 16).

Крім того, абзацом першим частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Тобто доказом відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації за нею права власності на Нежитлові приміщення було б рішення державного реєстратора Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про відмову в державній реєстрації, а не лист цього Відділу.

Таким чином Відділом з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області не було відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації за нею права власності на Нежитлові приміщення.

За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 не довела, що держава в особі Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області не визнає її право власності на Нежитлові приміщення, зокрема, що вона в силу вимог законодавства України позбавлена можливості зареєструвати за собою наведене право власності у позасудовому порядку, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно, Суд не приймає визнання позову Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, оскільки воно суперечить наведеним вище нормам законодавства України.

Керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х А В Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська область, Бердичівський район, смт. Гришківці, вул. Червоний промінь, 4, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут