Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Коцюрубенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2022 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустине, Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області.

В обґрунтування заяви зазначив, що його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу в батальйоні морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . Перебуваючи у м.Маріуполь та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь, згідно бойового розпорядження ОТУ «Схід» БТ № 13/1т/оц/оту від 27 лютого 2022 року, загинув внаслідок отримання множинних поранень під час бойового зіткнення з противником 17 березня 2022 року о 15-45 годині.

В якості доказу смерті надав Акт № 64/БТТр/26 про настання смерті від 04 квітня 2022, року затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 .

24 травня 2022 року ОСОБА_1 Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть відмовлено, оскільки подано документ, який не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 потрібно йому для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, яке в свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов`язків, а саме для отримання матеріальної допомоги як батько військовослужбовця.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VІ (далі - Закон) визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону державна реєстрація смерті відноситься до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану.

Державна реєстрація смерті здійснюється відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану», від 10 листопада 2010 року №1025, Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року №1064, Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 25 липня 2008 року за№691/15382.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З огляду на матеріали цивільної справи заявник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу реєстрації смерті свого сина ОСОБА_2 .

Факт родинних відносин між померлим та заявником підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим 13 лютого 2001 року, серії НОМЕР_2 , в якому заявник ОСОБА_1 вказаний батьком померлого.

Як вбачається із відповіді Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вих № 198/23.13-115 від 24.05.2022 року заявнику ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть відмовлено, оскільки подано документ, який не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

З вищезазначеного вбачається, що заявник не може реалізувати право щодо реєстрації смерті в позасудовому порядку.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до частин 1 статті 3176 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник має право на звернення до суду із вказаною заявою.

З огляду на Акт № 64/БТТр/26 про настання смерті від 04 квітня 2022, року затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , 17 березня 2022 року о 15-45 годині командир протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 , перебуваючи у м.Маріуполь та безпосередньо здійснюючи заходи (приймаючи участь) кругової оборони міста Маріуполь, згідно бойового розпорядження ОТУ «Схід» БТ № 13/1т/оц/оту від 27 лютого 2022 року, загинув внаслідок отримання множинних поранень під час бойового зіткнення з противником.

Досліджений доказ вказує на доведеність факту смерті ОСОБА_2 у м.Маріуполь Донецької області 17 березня 2022 року о 15-45 годині.

Обставин, які спростовують заяву ОСОБА_1 в процесі судового розгляду у справі не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження факту смерті ОСОБА_2 необхідне для державної реєстрації смерті та для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, тобто має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим підстави для звернення рішення до негайного виконання, про що клопотав заявник, відсутні. Пункт 8 частини 1 статті 430 ЦПК України передбачає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи лише щодо тимчасово окупованих територій України, визначених Верховною Радою України. Місто Маріуполь Донецької області в цей перелік на час смерті особи та на час розгляду справи не внесене.

Відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустине, Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

заявник ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: вул.Океанівська, 1-А, м. Миколаїв, .

Суддя В.В. Полішко