Провадження № 4-с/752/116/22
У Х В А Л А

Іменем України

26.05.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Ольшевська І.О.,

за участю секретаря: Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на рішення, дію та бездіяльність державного виконавця щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, заінтересовані особи Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із скаргою на рішення, дію та бездіяльність державного виконавця щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, заінтересовані особи Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , за якою просить скасувати розрахунок від 18.08.2021р. заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 19 567,25 грн. по виконавчому провадженню №62917269, здійснений старшим державним виконавцем Бойправом Андрієм Олександровичем, де скаржник (боржник) ОСОБА_1 неправомірно рахується непраюючим, як помилковий та протиправний, здійснений без врахування наданих працюючим боржником щомісячно та відповідно зареєстрованих довідок про доходи з підприємства, де він працює неперервно з 18.08.2005р. на посаді директора ТОВ «Долина Девелопмент», пізніше Головою ліквідаційної комісії за рішенням суду; зобов`язати старшого державного виконавця Бойправа А.О. провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 на підставі щомісячно наданих ним довідок про доходи з підприємства, де він працює неперервно з 18.08.2005р.

В обгрунтування скарги зазначає, що на виконанні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ від 01.11.2019р. №752/22696/19 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку. 18.08.2021р. державним виконавцем Бойправом А.О. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, у якому зафіксовано заборгованість у розмірі 19 567,25 грн. На думку скаржника, цей розрахунок є неправомірним, оскільки його здійснено без урахування наданої ним інформації про його місце роботи та отримувані доходи а, безпідставно розраховано, виходячи з того, що ОСОБА_1 є непрацюючою особою, сума аліментів вираховувалась з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.

ОСОБА_2 надала письмову заяву щодо скарги ОСОБА_1 , за якою вважає дії державного виконавця правомірними при проведення оскаржуваного розрахунку, та вказує, що розрахунок було здійснено з дотриманням вимог діючого законодавства та враховані офіційні відомості щодо боржника, а саме відомості контролюючих органів (податкової служби, пенсійного фонду), відповідних реєстрів, що спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він є працюючою особою.

Державна виконавча служба письмових пояснень щодо скарги не надавала, направила до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП №62917269.

Від скаржника надійшла заява про розгляд скарги без його участі, також у заяві він вказує про те, що її вимоги він підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник адвокат Юхимович С.А. просили розглядати скаргу за їх відсутності.

Представники державної виконавчої служби в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 129-1 Конституції України та у відповідності до ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Як вбачається, на виконанні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ Голосіївського районного суду міста Києва від 01.11.2019р. №752/22696/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку боржника, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31.10.2019р., до досягнення дитиною повноліття.

18.08.2021р. старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС м. Києва ЦМРУЮ (Київ) здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який включив місяці травень, червень, липень 2021р. та яким визначено заборгованість зі сплати аліментів за вказані місяці в розмірі 19 567,25 грн.

Судом встановлено, що сума аліментів, що підлягає до стягнення, за цим розрахунком визначена, виходячи з розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.

Скаржник не погоджується з цим розрахунком та вважає, що сума аліментів має бути розрахована, виходячи з його заробітної плати, яку він отримував раніше як директор, а потім як Голова ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Девелопмент». При цьому вказує, що відповідні довідки про доходи надавав виконавчій службі, зокрема, довідку від 31.05.2021р. вих. №02/к, від 30.06.2021р. №03/к, від 30.07.2021р. №04/к.

За змістом ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження ВП №62917269, державним виконавцем направлялися відповідні запити до податкових, пенсійних органів, отримана інформація від яких спростовує доводи скаржника та викладену в наданих ним довідках про доходи в ТОВ «Долина-Девелопмент» інформацію про те, що він є особою, яка працює.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем правомірно розраховано в розрахунку від 18.08.2021р. розмір аліментів за травень-липень 2021р., виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин та на підставі наведених вище норм закону слід відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дію та бездіяльність державного виконавця щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, заінтересовані особи Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 .

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 02.06.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська