Ухвала

25 січня 2022 року

м. Київ

справа № 759/3687/21

провадження № 61-362ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною, на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.

Скасовано наказ від 08 грудня 2020 року № 1-д «Про оголошення догани» в частині оголошення догани головному бухгалтеру ОСОБА_1 .

Скасовано наказ від 15 січня 2021 року № 9-К «Про звільнення» в частині звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Закладу вищої освіти Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» з 16 січня 2021 року.

Стягнуто з Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16 січня 2021 року у розмірі 88 068,75 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна» з 16 січня 2021 року та в частині стягнення з Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 15 000 грн звернуто до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року, додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самофаловою О. Ю., на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду04 січня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В окремо доданій до касаційної скарги заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року він отримав на електронну пошту 03 грудня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Однак, касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самофаловою О. Ю., не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Наведені заявником посилання є безпідставними в частині сплати судового збору за майнову вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на таке.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Ураховуючи наведене, позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу від 08 грудня 2020 року № 1-д «Про оголошення догани»; визнання незаконним та скасування наказу від 15 січня 2021 року № 9-К «Про звільнення» та поновлення на роботі.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за майнову вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При поданні позову судовий збір мав бути сплачений у розмірі 908 грн, оскільки 1% ціни позову менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (88 068,75 грн * 1% = 880,69 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 1 816 грн (908 грн * 200% = 1 816 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною, на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець