РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/341/22

2/609/239/2022

06 червня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 11 травня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті їх баби ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_4 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Цеценівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2.07га, у тому числі: 1.78га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0260; 0.29га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0765; цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження згідно якого призначила позивачів спадкоємцями усього належного їй майна в рівних частках, склавши заповіт, посвідчений 19 вересня 2000 року секретарем Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Як вказують позивачі в позовній заяві, спадщину після смерті баби вони прийняли, оскільки на день смерті проживали з нею в одному господарстві. Позивачі зверталися у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їм було відмовлено, оскільки не встановлено факт їх постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, позивачі просять позов задовольнити та визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 06 червня 2022 року.

4. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому району Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цеценівка, Шумського району, Тернопільської області.

9. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 244793 від 28.04.2005р. вбачається, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 26.01.2005р. №44 є власником земельної ділянки площею 2.07га, яка розташована на території Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається із двох земельних ділянок: площею 1.78га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0260 та площею 0.29га кадастровий номер :01:001:0765.

10. Згідно із заповітом, посвідченим секретарем Цеценівської сільської ради Шумського району Тернопільської області 19.09.2000 року вбачається, що ОСОБА_4 свою земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в рівних частках.

11. Той факт, що померла ОСОБА_4 є бабою позивачів підтверджується наступними документами:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , відповідно до якого слідує, що 10.04.2007р. укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , який зареєстровано Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 »;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - ОСОБА_10 , мати ОСОБА_4 ;

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , відповідно до якого слідує, що 01.05.1984р. укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який зареєстровано Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_11 », дружини « ОСОБА_11 ».

12. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Шумським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Цеценівка, Шумського району, Тернопільської області.

13. Із довідки № 70 від 14.04.2022р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , разом з нею проживали без реєстрації: внук ОСОБА_1 , внучка ОСОБА_2 .

14. Своєю постановою №43/12-06 від 09.05.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінський П.І. відмовив спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по тій причині, що позивачі не підтвердили постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подали заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена.

15. Своєю заявою свідок ОСОБА_12 , проживаюча в с. Цеценівка, підтвердила те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали без реєстрації разом з бабою ОСОБА_4

ІV. Оцінка Суду.

16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

17. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального та процесуального права.

18. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

27. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

28. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

29. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

30. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

31. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

32. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

33. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

34. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

35. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

36. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

37. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

38. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачів виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку, як спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 .

39. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

40. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

41. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

42. З положень ч. 2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

43. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як встановлено з матеріалів справи, померла ОСОБА_4 на день смерті проживала в с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області, позивачі проживали разом із нею без реєстрації.

44. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

45. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного кодексу України.

46. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

47. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачами права власності на земельну ділянку, яка розташована на території Цеценівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

48. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права на земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

49. Позивачами при подачі позову було сплачено 1986 грн. 00 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статями 15, 16, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1235, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 141, 258-259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: с. Цеценівка, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на спадкове майно за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що складається із Ѕ частини права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Цеценівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2.07га, у тому числі: 1.78га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0260; 0.29га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0765; цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3.Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: с. Кути, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на спадкове майно за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що складається із Ѕ частини права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Цеценівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 2.07га, у тому числі: 1.78га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0260; 0.29га кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0765; цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 06 червня 2022 року.

Суддя: О. М. Катерняк