Справа № 758/827/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року суддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу на стягнення з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 143 137,45 грн, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, починаючи з дня звільнення 16.11.2021 року по день ухвалення судового рішення, виходячи із середньоденної заробітної плати у розмірі 925,31 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником до заяви про видачу судового наказу не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та витрати на правову допомогу не входять до структури заробітної плати, а тому за розгляд судом цієї вимоги справляється судовий збір, тобто заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу. Вказана позиція узгоджується з висновком Верховного суду України у постанові від 30.01.2019 року №910/4518/16, відповідно до якого пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір , згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, відмовити.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України.

СуддяМ. М. Головчак