Справа № 386/585/22
Провадження № 2-о/386/19/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2022 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території Україні ,

встановив:

ОСОБА_1 31.05.2022 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Частина 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Так, в своїй заяві заявник просить встановити факт народження дитини онуки ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Як вбачається зі змісту заяви поданої до суду, метою звернення до суду є встановлення факту народження особи. Однак на виконання вимог п. 2 ст. 318 ППК України, у заяві відсутнє посилання заявника на причини неможливості одержання або відновлення документів в органах, які безпосередньо здійснюють реєстрацію народження, та не додано до матеріалів справи доказу на підтвердження викладених обставин, а саме: де на даний час перебуває малолітня дитина разом з батьками причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт (медичне свідоцтво про народження), відмова у проведенні державної реєстрації народження дитини органу, який зазначений заінтересованою особою заявником, а також витяг з Державного реєстру про державну реєстрацію народження дитини про наявність або відсутність запису про народження дитини ОСОБА_2 ..

Враховуючи вимоги ч.ч. 2, 4 та 5 ст. 95 ЦПК України, докази вважаються поданими належним чином, якщо вони подані в оригіналі або в копії, засвідченій в порядку, встановленому чинним законодавством, із зазначенням особи, у якої наявний оригінал відповідного документу. При цьому учасник справи може своїм підписом засвідчити копію письмового доказу лише у разі, якщо його оригінал знаходиться у такого учасника справи. Однак, в порушення вищевказаного, заявником засвідчена ксерокопія, яка зроблена з копії документу (медицинського свідоцтва про народження №71 ). Також, до заяви додані копії паспортів та копії картів податкових ідентифікаційних номерів на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідченні заявником і вказано, що їх оригінали знаходяться у заявника, що не відповідає дійсності, оскільки дані документи повинні знаходитися у власника зазначених документів, а саме у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Однак з матеріалів справи не вбачається, у кого саме знаходиться оригінал медичного свідоцтва про народження дитини. Також, у даній категорії справ оригінал вказаного документу слід представити суду в судовому засіданні як такий, що є підставою отримання свідоцтва про народження дитини та не був використаний з цією метою при проведенні реєстрації дитини іншим державним органом.

Також заявник вказує у заяві, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, як вбачається зі змісту вищевказаної норми, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

При цьому, заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження онука подана у зв`язку з необхідністю отримання свідоцтва про народження, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19).

Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 496грн. 20 коп. або подати докази, що підтверджують звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити підтвердження заявника проте, що ним не подано іншого позову (позовів, заяви) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказані вимоги Закону заявником не виконані.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 та ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме:

до заяви не додано документи про сплату судового збору або докази, що підтверджують звільнення її від сплати судового збору;

в заяві не зазначено де на даний час перебуває малолітня дитина разом з батьками, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт (медичне свідоцтво про народження), на якій підставі зазначено зазначений в заяві заінтересовану особу;

до заяви не додана відмова у проведенні державної реєстрації народження дитини органу, який зазначений заінтересованою особою заявником;

Також, в заяві не залучено заінтересованими особами батьків дитини, або не вказано причини неможливості залучити їх як заінтересованих осіб.

Також, в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви подано письмові докази в копіях, які не посвідчено належним чином, що порушує вимоги ч. 5 ст. 95 ЦПК України, згідно якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, а саме: засвідчена ксерокопія медицинського свідоцтва про народження №71, зроблена з копії документу та зазсвідчена заявником..

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 285, 363 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голованівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території Україні - залишити без руху.

Запропонувати заявнику в п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати до суду:

- документ про сплату судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 496грн. 20 коп., згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (реквізити сплати судового збору: рахунок UA0011519, призначення платежу: за заявою ОСОБА_1 по справі №386/585/22);

в заяві зазначити де на даний час перебуває малолітня дитина разом з батьками, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт (медичне свідоцтво про народження), на якій підставі зазначено вказана в заяві заінтересована особа;

до заяви додати відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини органом реєстрації, який зазначений заінтересованою особою заявником та витяг з Державного реєстру про державну реєстрацію народження дитини про наявність або відсутність запису про народження дитини ОСОБА_2 ;

належним чином завірену копію письмового доказу, що доданий до заяви, згідно вимог ч. 5 ст. 95 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України;

залучити заінтересованими особами батьків дитини, або вказати причини неможливості залучити їх як заінтересованих осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо представник заявника відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 285 цього Кодексу, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо представник заявника не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться представнику заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.