23.02.2022 Єдиний унікальний номер 205/6362/21
Єдиний унікальний номер 205/6362/21
Провадження № 2/205/1472/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради та Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 липня 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 2, 10 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 04 серпня 2021 року подано уточнену позовну заяву та її копії для відповідача та третьої особи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року справу було прийнято до розгляду і відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду.

Позивач у своєму уточненому позові посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідач регулярно і систематично вчиняв домашнє насильство у сім`ї, декілька разів застосовував фізичне насильство відносно позивача у присутності дітей. Відповідач постійно провокує скандали, чинить психологічний тиск, дозволяє нецензурну лайку. За таких умов вона була змушена орендувати квартиру і проживати окремо. Проте, режим окремого проживання конфлікт не вирішив, ОСОБА_2 постійно погрожує забрати дітей, вчиняє сварки у їх присутності, маніпулює дитячою свідомістю, розповідаючи їм, що мати їх не любить, покинула їх, що негативно впливає на їх емоційний стан. Позивач працює, має визначений робочий день, має можливість приділяти час та увагу вихованню синів. Дохід ОСОБА_1 стабільний та достатній, вона має будинок у с. Карпівка Широківського району Дніпропетровської області та квартиру у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Між нею і дітьми існує емоційний контакт, вона відкрита для обговорення і спілкування з дітьми, заохочує самостійність у синах, сумлінно виконує батьківські обов`язки, дбає про добробут дітей, їх фізичний і духовний розвиток. Шкідливих звичок не має. Просила суд визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем. У своїй заяві до суду представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву зазначив, що вони з позивачем є батьками малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які більшість часу проживають з ним. Відповідач піклується про синів та належно їх виховує, приймає участь у навчанні дітей, відвідує батьківські збори. Позивач інколи забирає дітей до своєї квартири, яку вона орендує. Відповідач має трикімнатну квартиру, постійне місце роботи і стабільних дохід. Він дбає про добробут та цілком матеріально забезпечує дітей. Твердження позивача про те, що ним чиниться психологічний тиск і маніпулювання свідомістю дітей є надуманими. Навпаки, саме ОСОБА_1 провокує сварки у присутності дітей, яких відповідач намагається уникати. Позивачем зазначено, що вона має у власності будинок і квартиру поза межами м. Дніпра, що свідчить про її намір забрати дітей від батька, що є неприпустимим з огляду на участь батька у житті дітей та їх навчання у м. Дніпрі. Зміна фактичного місця проживання дітей не буде мати позитивного впливу на синів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у своїй заяві до суду зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити.

Третя особа Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направила, про час і дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомила, письмових пояснень на позов не надала.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 27 травня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 12).

Від шлюбу мають двох малолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15), і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

На підставі договору дарування від 24 лютого 2016 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальної конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 5-157, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21).

На підставі договору дарування земельної ділянки від 07 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Топоровською В.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 69, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини земельної ділянки АДРЕСА_2 (а.с. 19).

На підставі договору дарування житлового будинку від 07 лютого 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Топоровською В.О. і зареєстрованого за № 68, ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Згідно з довідкою про доходи № 13/12-589 від 12 жовтня 2021 року дохід позивача за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року склав 153 754 грн. 20 коп. (а.с. 93).

На підставі свідоцтва про право власності від 27 вересня 2019 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 77).

Згідно з довідкою про доходи № 13/192 від 06 жовтня 2021 року дохід відповідача за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року склав 253 149 грн. 44 коп. (а.с. 80).

Відповідач медичних та психіатричних протипоказань до виховання малолітніх синів не має (а.с. 111, 112).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 листопада 2011 року, складеного комісією Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, умови для проживання у квартирі АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_1 задовільні, умови перебування дітей належні (а.с. 89).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 26 листопада 2021 року, складеного Управлінням-службою у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, умови проживання у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить відповідачеві, для дітей задовільні (а.с. 113).

Згідно з висновком ООП адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-7 від 24 січня 2022 року, комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити місце їх проживання разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 106-107).

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю.

Принцип ст. 6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Таким чином, дослідивши і встановивши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має стабільний дохід, має задовільні умови проживання, де створено належні умови для проживання дітей, усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов для проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку.

Крім того, судом приймаються до уваги положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що в усіх діях щодо дітей, у тому числі судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а в даному випадку, з урахуванням думки дитини, їй буде краще проживати з матір`ю.

За таких обставин, позовні вимоги про визначення місця проживання дітей з матір`ю знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача в частині, що він намагається уникнути сварок, які за його твердженнями провокує позивач, то в матеріалах справи наявна копія висновку СМЕ № 2686 щодо обстеження ОСОБА_1 про нанесення легких тілесних ушкоджень (а.с. 94-95). Також суд приймає до уваги постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 170 грн. (а.с. 96-97).

Крім цього, суд критично оцінює заяву відповідача до органів поліції з приводу неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків (а.с. 117), а також висновок інспектора ювенальної поліції від 20 грудня 2021 року за матеріалами ЖЄО № 25893 від 27 листопада 2021 року (а.с. 119-120), оскільки зазначені докази жодним чином не доводять неможливість позивача виконувати батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх дітей, та ніякою мірою не спростовують позовні вимоги.

Разом з тим, суд оцінює як неналежні докази службові характеристики ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки зазначені докази доводять ставлення сторін до виконання ними посадових і службових обов`язків і жодним чином не можуть довести чи спростувати позовні вимоги.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: