Провадження № 8/761/8/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путря Д.В.

заявника та його представника: ОСОБА_1, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зубика Олега Івановича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Зубика Олега Івановича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року, визнати неправомірними дії в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області Зубика О.І. щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.05.2019 р. та нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 57667,36 грн у виконавчому провадженні №40797678 з примусового виконання виконавчого листа №2610/27695/2012 від 14.10.2013 р., визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 22.05.2019 р., проведений дії в.о. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області Зубиком О.І, стягнути витрати на правничу допомогу, завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Заява вмотивована тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубика Олега Івановича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №40797678.

Заявник зазначає що дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю.А. щодо передачі матеріалів виконавчого провадження №40797678 визнані неправомірними, а винесену постанову №35 від 29.11.2018 р. скасовано. В зв`язку з цим, відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області не міг вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні, в тому числі здійснювати розрахунок заборгованості.

На думку заявника, судом при винесенні ухвали від 12.08.2019 р. не було врахованого того, що незаконна передача матеріалів виконавчого провадження спричинила правові наслдки - неправомірний розрахунок заборгованості по аліментах.

Крім цього, обставинами, які існували на час розгляду справи, але не були відомі, на думку заявника є :

- не було досліджено методику проведення розрахунку заборгованості аліментів від 22.05.2019 р., розмір середньої заробітної плати, який враховував держвиконавець при здійсненні розрахунку заборгованості відрізняється від середньої заробітної пати за даними Управління статистики у Львівській області;

- заявник не є безробітним, отримує допомогу, яка є доходом.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 подала письмові пояснення, в яких заперечує щодо скасування ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року, зазначає, що факт скасування судами постанови щодо передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого підрозділу і визнання таких дій державного виконавця неправомірними не має наслідком визнання всіх дій державного виконавця, в тому числі щодо розрахунку заборгованості, неправомірними; постанова щодо передачі матеріалів є актом індивідуальної дії, яка вичерпала свою дію реальним виконанням; відрахування податків, зборів (обов`язкових платежів) із середньої заробітної плати для місцевості не здійснюється; особа, яка перебуває на обліку в центрі зайнятості та яка здійснює догляд за особою має статус непрацюючої особи, до якої застосовуються положення ст. 195 ч.2 СК України.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву про перегляд ухвали суду за нововиявленними обставинами підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з викладених у ній підстав та скаргу задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши зміст заяви, матеріали цивільної справи №2610/27695/2012, суд вважає, що подана заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 р., постановою Верховного Суду від 24.05.2021 р., відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубика Олега Івановича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №40797678. (а.с. 132-136 т.1, 25-29, 173-177 т.3)

Обгрунтовуючи свою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вказаної ухвали суду від 12.08.2019 р., заявник ставить питання про її скасування та винесення ухвали про задоволення скарги, оскільки заявник не погоджується із передачею виконавчого провадження, розрахунком заборгованості, його прийняттям виконавцем Зубиком О.І., який не мав повноважень вчиняти виконавчі дії, а також порушення методики нарахування аліментів.

Так, підставами, для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами серед іншого за п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.5 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

В постанові Верховного Суду від 17.03.2021 р. у справі № 757/31348/15-ц зазначено, що істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Розглядаючи наведені у заяві ОСОБА_1 підстави для перегляду судового рішення від 12.08.2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, слід зазначити про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, а наведені заявником підстави не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Зокрема, на час розгляду справи та винесення ухвали суду від 12.08.2019 р. вже існувала ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 28.05.2019 р., якою визнано дії заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Юрія Андрійовича в щодо передачі матеріалів виконавчого провадження № 40797678 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/27695/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Києва неправомірними. Скасовано постанову № 35 від 29.11.2018 року винесену заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Юрієм Андрійовичем про передачу матеріалів виконавчого провадження № 40797678 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/27695/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Києва до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Більш того, в ухвалі від 12.08.2019 р судом було надано оцінку вказаним обставинам та встановлено, що подальше скасування постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження до іншого відділу державного виконавчої служби ухвалою від 28.05.2019 року не спростовує правомірність проведення розрахунку заборгованості станом на 22.05.2019 року.

Варто також зазначити, що питання щодо розрахунку заборгованості по аліментах були предметом розгляду по даній справі в суді, а тому питання щодо методики нарахування, правомірності чи неправомірності тих чи інших розрахунків, не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд також приймає до уваги, що ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 р., постановою Верховного Суду від 24.05.2021 р.

Так, Верховний Суд в постанові від 24.05.2021 р. встановив, що оспорюваний розрахунок заборгованості є законним та обґрунтованим, таким, що складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України та зазначив, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , і апеляційний суд, залишаючи цю ухвалу без змін, обґрунтовано виходили з того, що ОСОБА_1 є непрацюючою працездатною особою, доходи не отримував, а кошти, які він отримував, здійснюючи догляд за особою яка досягла 80-річного віку, є не заробітком (доходом), а компенсаційною виплатою.

Будь-яких інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами ухвали суду від 12.08.2019 р. не доведено.

В постанові Верховного Суду від 03.05.2022 р. у справі № 337/2535/17 зазначено, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року у справі PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28).

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що викладені в заяві доводи не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, не можуть вплинути на надану юридичну оцінку обставин, здійснену судом у справі, що переглядається, така обставина була відома суду на час розгляду справи та не є нововиявленими в розумінні ст.423 ЦПК України, тому відсутні підстави для скасування ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року у цивільній справі №2610/27695/2012 (провадження №4-с/761/193/2019) та прийняття нового судового рішення, у зв`язку з чим суд приймає рішення про залишення заяви про перегляд судового рішення за викладеними нововиявленими обставинами без задоволення.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 258-261, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 12 серпня 2019 року у цивільній справі №2610/27695/2012 (провадження №4-с/761/193/2019) у зв`язку з нововиявленими обставинами, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Повна ухвала виготовлена 02.06.2022

Суддя: А.А.Осаулов