ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/82/21

Провадження № 22-ц/4820/893/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2022 року, суддя Бондар О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору припиненим,

встановив:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», (далі - Банк), про визнання кредитного договору припиненим.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10 травня 2006 року він уклав кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», (правонаступник - АТ КБ «ПриватБанк»), № НОМЕР_1 , згідно з умовами якого йому надано кредит в розмірі 4810,23 грн. В забезпечення виконання зазначеного договору між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. 03 жовтня 2007 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь кредитора заборгованості за кредитним договором №HMK0SE00002258 в розмірі 4810,23 грн. З виплачуваної йому пенсії за період з березня 2013 року по січень 2015 року на підставі судового наказу від 03 жовтня 2007 року було стягнуто в повному обсязі суму заборгованості шляхом щомісячного відрахування 20% на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк». Вважав, що оскільки він виконав рішення суду, за яким стягнуто на користь Банку заборгованість, яка існувала станом на 03 жовтня 2007 року, тому кредитний договір від 10 травня 2006 року № HMK0SE00002258 слід визнати припиненим.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

На обґрунтування скарги апелянт виклав доводи, які є аналогічними доводам позовної заяви. Зокрема, зазначив, що визначена у рішенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року сума заборгованості за кредитним договором від 10 травня 2006 року № HMK0SE00002258, яка була стягнута з поручителя за даним договором ОСОБА_2 , підлягає стягненню незалежно від визнання вказаного договору припиненим, оскільки відповідне правове зобов`язання виникло з 01 квітня 2015 року на підставі рішення суду, а не договору.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в суді проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2006 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №HMK0SE00002258, згідно з яким позивачу надано кредит в розмірі 4810,23 грн. В забезпечення виконання зазначеного договору з ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання повністю нести відповідальність за кредитним договором, якщо ОСОБА_1 не виконає свої обов`язки.

03 жовтня 2007 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №HMK0SE00002258 від 10 травня 2006 року в сумі 4810,23 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01 квітня 2015 року в справі №676/9107/14-ц, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 65,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 18631,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1609,51 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 500 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 624,25 грн. В позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором №HMK0SE00002258 від 10 травня 2006 року відмовлено.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вбачається, що 17 жовтня 2012 року управлінням прийнято до виконання постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 жовтня 2012 року ВП №34679351, видану Кам`янець-Подільським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо стягнення з пенсії ОСОБА_1 боргу в сумі 4850,73 грн., виконавчого збору та витрат на виконавче провадження в сумі 535,07 грн. в розмірі 20%. Відповідно, з 01 листопада 2012 року розпочато стягнення з пенсії. Станом на 01 травня 2015 року стягнута сума згідно з постановою від 11 жовтня 2012 року ВП №34679351 (борг) становить 4850,73 грн., стягнута сума згідно з постановою від 11 жовтня 2012 року ВП №34679351 (виконавчий збір та витрати на виконавче провадження) 535,07 грн. Стягнуті суми перераховано на рахунок Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вказав на те, що рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №HMK0SE00002258 від 10 травня 2006 року в сумі 65,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 18631,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1609,51 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 500 грн. Таким чином, судовим рішенням встановлено факт наявності заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк». Доказів про припинення зобов`язань позивача по кредитному договору справа не містить.

Висновок суду є обґрунтованим з огляду на наступне.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням, і є датою, коли зобов`язання позичальника перед банком за кредитним договором припинилося.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2015 року у справі №676/9107/14-ц з поручителя за кредитним договором № HMK0SE00002258 від 10 травня 2006 року ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитом 65,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 18631,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1609,51грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 500 грн. а також витрати по оплаті судового збору в сумі 624,25 грн.

Несплаченою згідно з розрахунком заборгованості та доказів долучених Банком до позовної заяви у відповідній справі №676/9107/14-ц залишилася сума в розмірі 65,21 грн. (а.с. 7 на звороті справи №676/9107/14-ц), на яку Банк в подальшому і нарахував проценти та штрафні санкції. Позивач, оспорюючи право Банку на стягнення з нього даної суми, на спростування обґрунтованості її виникнення доказів суду не надав.

Колегія суддів зазначає, що наявність судового наказу від 03 жовтня 2007 року, виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №HMK0SE00002258 від 10 травня 2006 року в сумі 4810,23 грн., про дострокове задоволення частини вимог кредитора, яке було виконано ОСОБА_1 за рахунок відрахувань з його пенсії, не змінює строк дії договору і не припиняє зобов`язання, а лише змінює його щодо предмета та строків виконання (постанова Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі №278/2268/20).

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про те, що Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, є помилковими та спростовується матеріалами справи.

Позивач належними та допустимими доказами не довів, що виконано всі умови кредитного договору та погашена перед Банком заборгованість в повному обсязі, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянта.

Суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 червня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова