РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 276/1458/14-ц

Провадження № 2/293/6/2022

28 січня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_8 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ягодинської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "А СЕРВІС", товариства з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА", ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про часткове скасування рішень сесії, свідоцтв про право власності, визнання права власності на спадщину в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2014 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_8 звернулись до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ягодинської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "А СЕРВІС", товариства з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА", ОСОБА_4 , ОСОБА_9 в якому просили:

визнати частково недійсним та скасувати рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 27.11.2008 року № 82 за яким визнано право власності ТОВ «Аеліта» на 20/100 частки Комплексу дорожнього сервісу та право власності ОСОБА_4 на 80/100 за адресою: АДРЕСА_1 , в частині передачі у власність 221.1 кв.м. нежитлової будівлі кафе - Джерело за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_10 ;

визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 15.12.2008 року видане на ТОВ «АЕЛІТА» на 20/100 частки та свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 15.12.2008 року видане ОСОБА_4 на 80/100 частки Комплексу дорожнього сервісу за адресою : АДРЕСА_1 , в частині передачі у власність 221.1 кв.м. ТОВ «АЕЛІТА» та ТОВ «А Сервіс». нежитлової будівлі кафе -Джерело за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_10 ;

визнати частково недійсним та скасувати рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 27.04.2011 року № 27 та свідоцтво від 24.05.2011 року про право власності за ОСОБА_9 на 20/100 частки Комплексу дорожнього сервісу за адресою: АДРЕСА_1 в частині передачі у власність 221.1 кв.м. нежитлової будівлі кафе -Джерело за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_10 ;

визнати частково недійсним та скасувати рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 23.06.2011 року № 36 та свідоцтво про право власності від 25.07.2011 року видане Товариству з обмеженою відповідальністю «А Сервіс» 1/1 частка Комплексу дорожнього сервісу за адресою : АДРЕСА_1 в частині передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «А Сервіс» 221.1 кв.м. нежитлової будівлі кафе - Джерело за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_10 ;

визнати за ними ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 право власності на спадкове майно у вигляді нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальна площа якого складає 221.1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті спадкодавця - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, у розмірі по 1/5 ідеальних часток від загальної площі спадкового майна, нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за кожним;

визнати за ОСОБА_8 право власності на спадкове майно у вигляді нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальна площа якого складає 221.1 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті спадкодавця - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом, у розмірі по 2/5 ідеальних часток від загальної площі спадкового майна, нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В обґрунтування позову позивачі вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10 . Вони є спадкоємцями після його смерті першої черги за законом. У встановлений законом 6-ти місячний термін, звернулись до Володар-Волинської державної нотаріальної контори з відповідними заявами щодо прийняття спадщини, як наслідок було заведено спадкову справу, та відповідно видано їм Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину спадкового майна за кожним, а саме тільки на частку у статутному фонді ТОВ «АЕЛІТА». В подальшому, звернулись до органів нотаріату з приводу видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак Державним нотаріусом, у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нежитлове приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 221.1 кв. м, що знаходиться в с. Старий Бобрик Володар-Волинського району відмовлено. Нотаріус свою відмову мотивував тим, що відповідно до Розділу 11, глави 10 п.4.18 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус вимагає крім правовстановлюючого документу: Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (п.4 ст.216 Інструкції).

Нежитлове приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 221.1 м.кв. в с. Старий Бобрик Володар-Волинського району , спадкодавцем було придбане за 10000.00 грн. згідно Договору купівлі - продажу від 19.11.1998 року, посвідченого Державним нотаріусом Володар-Волинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1658, але ним в подальшому належним чином не було зареєстровано даний договір в органах БТІ та відповідно не було внесено запис в реєстр права власності.

Враховуючи, що при житті право власності на нежитлове приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », спадкодавець не зареєстрував. Відповідно до чинного законодавства реєстраційною службою за померлим, згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703 не передбачено, а тому створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання, не передбачено, виникла необхідністьзвернутися до суду для встановлення за ними належну частку права власності на нежитлове приміщення.

Після смерті спадкодавця, позивачі утримують спадкове майно, проводять поточні ремонти, сплачують послуги, здійснюють підприємницьку діяльність безпосередньо в даному кафе. Майно, яке належало спадкодавцю, перейшло в їхнє володіння та користування, тобто, вони вступили в права спадкоємця, як це передбачено ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, і не відмовилися від прийняття спадщини в порядку, встановленому статтею 1273 Цивільного кодексу України.

Реалізувати свої спадкові права як спадкоємці після смерті ОСОБА_10 , станом на день подачі позову, не мають можливості, так як на день подачі уточнюючого позову власником спадкового майна - приміщення, є ТОВ «А Сервіс», яке набуло право власності всупереч вимог закону, та є таким, що підлягає частковому скасуванню виходячи з наступного:

Будучи директором ТОВ «АЕЛІТА» - відповідач ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_10 протиправно користуючись службовим становищем, будучи найманим працівником, маючи доступ до печатки підприємства, без згоди засновників (спадкоємців), (оформлення протоколів, рішень засновників), не маючи жодних розпорядчих функцій, повноважень щодо майна підприємства, шляхом звернення до компетентних органів з відповідними заявами здійснив відносно спадкового майна наступні дії: Рішенням Виконкому Ягодинської сільської ради від 27.11.2008 року № 82 визнано право власності ТОВ «Аеліта» на 20/100 частки Комплексу дорожнього сервісу за адресою: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 15.12.2008 року; Рішенням Виконкому Ягодинської сільської ради від 27.11.2008 року № 82 визнано право власності ОСОБА_4 на 80/100 частки Комплексу дорожнього сервісу за адресою : АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 15.12.2008 року; Рішенням Виконкому Ягодинської сільської ради від 27.04.2011 року № 27 визнано право власності за ОСОБА_9 на 20/100 частки Комплексу дорожнього сервісу за адресою : АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності від 24.05.2011 року; Рішенням Виконкому Ягодинської сільської ради від 23.06.2011 року № 36 визнано право власності за ТОВ «А Сервіс» 1/1 частка Комплексу дорожнього сервісу загальна площа якого складає 444.7 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності від 25.07.2011 року. Дані рішення та свідоцтва про право власності підлягають до часткового скасування виходячи з наступного: нежитлове приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 221.1 м.кв. в с. Старий Бобрик Володар-Волинського району , спадкодавцем було придбане за 10000.00 грн. згідно Договору купівлі - продажу від 19.11.1998 року, посвідченого Державним нотаріусом Володар-Волинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1658, але ним в подальшому належним чином не було зареєстровано даний договір в органах БТІ та відповідно не було внесено запис в реєстр права власності, станом на 1998 рік дане приміщення існувало, як єдине ціле.

Реєстрація права власності не була проведена в органах БТІ, так як на момент укладення нотаріального договору купівлі продажу і ЦК в редакції 1963 року, стаття 128 «Момент виникнення права власності у набувача за договором» передбачала момент виникнення права власності, момент передачі речі, тобто, власником нежитлового приміщення кафе ОСОБА_11 площею 221.1 кв. м., ОСОБА_10 став 19.11.1998 року.

З моменту отримання у власність даного кафе до моменту своєї смерті, ОСОБА_10 , будучи співзасновником та директором до статутного фонду, належне своє майно, як фізичній особі (а не юридичній) - кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " загальною площею 221.1 кв.м не передавав, згідно інвестиційних договорів також не передавав дане житлове приміщення.

Факт належності нежитлового приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " як фізичній особі ОСОБА_10 , визнавав і відповідач ОСОБА_4 в ході розгляду справи № 2/0606/43/2012 в Володар-Волинському районному суді. Зважаючи на вищевикладене, та факт належності як фізичній особі ОСОБА_10 нежитлового приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " площею 221, 1 кв.м, що знаходиться: АДРЕСА_1 , подальші дії відносно належної йому 221.1 кв.м. після його смерті зі сторони ТОВ «АЕЛІТА» (на час прийняття оскаржуваних рішень керівник ОСОБА_4 ), ТОВ «А Сервіс» , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 є незаконними та порушують їхні спадкові права, так як не передавалось дане майно не до статутного фонду та будь яких інших цілях до інцест договорів, тому і не ставляться питання щодо їх скасування.

Вважають, що захист спадкових прав можливий у обраний ними спосіб, тобто за судовим рішенням, визнавши частково недійсними рішення та свідоцтва про право власності, та визнати право власності за Спадкоємцями як фізичними особами право власності, в порядку спадкування за законом.

02.02.2016 в порядку підсудності вищезазначена цивільна справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області.

09.03.2017 року за результатами проведеного повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справа розподілена судді Бруховському Є.Б. та 10.03.2017 прийнята до провадження судді Бруховського Є.Б. Розгляд справи розпочато спочатку.

24.04.2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

На розгляд судової будівельно-технічної експертизи поставлено питання: 1.Чи входить кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 221.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , позначеного на технічному плані цифрами 1-А 1-1-3,6.1-2-55,4. 1-3-16,4.1-4-5,7. 1-5-14,3. 1-6-15,3; II - мансарда А 4-1-36,1, 4-2-13,1. ІІІ -підвал 5-1-35,4, 5-2-22,00, 5-3-18,1., в комплекс дорожнього сервісу за адресою: АДРЕСА_1 ; 2. Встановити час (період) здійснення побудови кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 221.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , позначеного на технічному плані цифрами 1-А 1-1-3,6. 1-2-55,4. 1-3-16,4. 1-4-5,7. 1-5-14,3. 1-6-15,3, II- мансарда А 4-1-36,1. 4-2-13,1., III - підвал 5-1-35,4. 5-2-22,00. 5-3-18,1; 3. Чи можливо виділити у натурі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 221.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , позначеного на технічному плані цифрами 1-А 1-1-3,6. 1-2-55,4. 1-3-16,4. 1-4-5,7. 1-5-14,3. 1-6-15,3 II-мансарда А 4-1-36,1.4-2-13,1. ІІІ - підвал 5-1-35,4. 5-2-22,00. 5-3-18,1., з комплексу дорожнього сервісу за адресою АДРЕСА_1 ?; 4.Якщо можливо, то які ймовірні варіанти виділу у натурі кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 "?

Експертизу постановлено проводити по матеріалах справи та з дослідженням об"єкту оцінки за участю сторін по справі. Вартість проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ). Проведення судово-будівельної експертизи доручено експертам Житомирської філії ТОВ "Судова незалежна експертиза України". Справу призначено до судового розгляду.

13.04.2018 у зв`язку з надходженням 11.04.2018 висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи, провадження у даній справі поновлено.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що його довірителька на інші позивачі по справі не мали можливості після смерті спадкодавця зареєструвати спадкове спірне майно, а також вказав на той факт, що відповідно до діючого на той час законодавства, а саме ЦК України 1963 року ст. 128 передбачала момент виникнення права власності, момент передачі речі, тому власником кафе як фізична особа ОСОБА_10 став 19.11.1998 року.

Позивач ОСОБА_1 зазначила, що посилання представника відповідача на рішення судів не мають відношення до даної справи.

Представник відповідача «Асервіс» Косигін С.В. в судовому засіданні в позові просив відмовити. Зазначив, що такого об`єкту нерухомості як кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не існує. За адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться комплекс дорожнього сервісу, який введений в експлуатацію, як новостворене майно згідно з розпорядженням від 16.11.2004 Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №398. Як на підставу відмови у позові вказав на рішення апеляційного суду про відмову у задоволенні тотожного позову позивачів, та те, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які інші докази відмінні від тих, що були досліджені та взяті до уваги апеляційним судом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду залишив без змін. Також вказав на ряд рішень, які є чинними, та свідчать, зокрема, що Товариство з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" на законних підставах набуло право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, реєстраційний напис зроблений державним реєстратором 12.05.2011 в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому суд приймаючи рішення в даній справі не може ставити під сумнів ухвалені рішення. Також зазначив, що проведена експертиза, а саме висновок експерта не містить відповіді на питання: «Чи входить кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 221.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в комплекс дорожнього сервісу за цією адресою. Сама експертиза проведена як порівняння матеріалів технічної інвентаризації від 15.10.2008 р. та технічної інвентаризації від 29.10.1998 р.

Відповідач ОСОБА_4 в минулих судових засіданнях під час з`ясування його думки позов не визнавав.

Інші позивачі та відповідачі, представники відповідачів в судове засідання не з`явились в матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачі позов підтримали. Відповідач ОСОБА_9 та представники відповідачів позов не визнали.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача ТОВ «Асервіс», дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинну недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 2 ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 08.12.1992 року було створено ТОВ "Аеліта", директором та учасником якого був ОСОБА_10 , що підтверджується статутом товариства.

10.11.1998 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 був укладений договір про спільну діяльність щодо придбання та експлуатації нежилого приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: село Старий Бобрик Володарсько-Волинського району Житомирської області.

19.11.1998 року на виконання договору про спільну діяльність ОСОБА_10 було придбано нежитлове приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 221,1 кв.м. за адресою: село Старий Бобрик Володарсько-Волинського району Житомирської області.

Реєстрація права власності не проводилася.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

В подальшому, 15.03.2004 року між ТОВ "Аеліта" та фізичною особою - громадянином ОСОБА_4 укладено інвестиційний договір про те, що об`єктом інвестування є: комплекс дорожнього сервісу, який буде створений (побудований) за адресою: с. Старий Бобрик, Володарсько-Волинського району Житомирської області. Згідно із п.7.1 договору, грошові і майнові внески сторін, а також майно, створене і набуте сторонами внаслідок виконання цього договору, є спільною частковою власністю сторін. Розмір частки кожної сторони в спільному майні відповідає розміру внеску кожної з сторін, який визначено цим договором.

Пунктом 2.1 вищевказаного інвестиційного договору сторони узгодили, що сторона-1 (ТОВ Аеліта) та сторона-2 (гр. ОСОБА_4 ) зобов`язуються вкласти визначені цім договором цінності в створення комплексу дорожнього сервісу (об`єкт інвестування) для подальшого його використання за призначенням відповідно до умов цього договору для отримання прибутку.

Об`єктом інвестування є: комплекс дорожнього сервісу, який буде створений (побудований) за адресою: с. Старий Бобрик Володарсько-Волинського району Житомирської області.

Обладнання та матеріали необхідні для початку роботи комплексу дорожнього сервісу: автомобільна та тракторна техніка (підпункт 2.1.1 п.2.1 договору).

Метою даного договору є створення, експлуатація об`єкту інвестування для отримання прибутку (п. 2.1 договору).

Відповідно до підпункту 4.1.1 п. 4.1 договору, сторона 2 зобов`язана перерахувати стороні 1 кошти - грошовий інвестиційний внесок в розмірі 96000,00грн.

Згідно із підпунктом 6.1.1 п. 6.1 договору, майно належне стороні 1, на суму 23839,00 грн.

Доля сторони 1 (ТОВ Аеліта) складає 19,9% (підпункт 6.1.3 п. 6.1 договору).

Грошові внески в розмірі 96000,00грн. внесок сторони 2 (гр. ОСОБА_4 ) (підпункт 6.2.1 п. 6.2 договору).

Відповідно до підпункту 6.2.2 п. 6.2 договору, доля сторони 2 складає 80,1%.

Згідно із п. 7.1 договору, грошові і майнові внески сторін, а також майно, створене і набуте сторонами внаслідок виконання цього договору, є спільною частковою власністю сторін. Розмір частки кожної сторони в спільному майні відповідає розміру внеску кожної з сторін, який визначено цим договором.

Згідно з розпорядженням від 16.11.2004 Володарсько-Волинської районної державної адміністрації №398 комплекс дорожнього сервісу за адресою: АДРЕСА_1 , введений в експлуатацію, як новостворене майно.

Установлено, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

15.02.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА" та гр. ОСОБА_9 був укладений договір купівлі-продажу 19,9 % частки інвестиційного внеску в будівництво комплексу дорожнього сервісу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу, продавець передає у власність покупця всю належну продавцю частку в інвестиційній діяльності, яка ведеться на підставі договору про інвестиційну діяльність від 15.03.2004, який укладений з гр. ОСОБА_4 (надалі - інвестиційна діяльність), а покупець приймає вказану частку інвестиційної діяльності та сплачує продавцю суму, що передбачена цим договором згідно з даним договором.

Згідно із підпунктів 2.1.1 та 2.1.3 п.2.1 договору купівлі-продажу, підстава інвестиційної діяльності - договір від 15.03.2004, який укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА" та гр. ОСОБА_4 . Місце знаходження об`єкту інвестування: комплекс дорожнього сервісу в с. Старий Бобрик Володарсько-Волинського району, Житомирської області.

Загальний розмір частки інвестиційної діяльності, яка належать продавцю: 19,9 % (відсотків) (підпункт 2.2.1 п. 2.2 договору купівлі-продажу).

Розмір частки інвестиційної діяльності, яка відчужується продавцем на користь покупця за цим договором: 19,9 % (відсотків) (підпункт 2.2.2 п. 2.2 договору купівлі-продажу).

Підпунктом 2.2.3 п.2.2 договору купівлі-продажу сторони узгодили, що номінальна вартість частки інвестиційної діяльності, що відчужуються за цим договором: 23839,00грн.

Покупець зобов`язуються сплатити продавцю за 19,9 % (відсотків) інвестиційної діяльності суму передбачену Додатком № 1 до даного договору (п. 3.1 договору купівлі-продажу)

Відповідно до п. 6.1 договору купівлі-продажу, покупець вважається повноправним власником 19,9% (відсотків) частки інвестиційної діяльності з моменту прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників інвестиційної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_9 на праві приватної спільної часткової власності належить 20/100 частин комплексу дорожнього сервісу, підтвердженням чого є свідоцтво про право власності на комплекс дорожнього сервісу від 25.05.2011.

Як вбачається з виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА №200035, 12.05.2011 створено Товариство з обмеженою відповідальністю "А Сервіс".

Відповідно до протоколу № 2 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_9 внесли, як внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" 80/100 та 20/100 частин комплексу дорожнього сервісу.

У відповідності до свідоцтва про право власності від 25.07.2011 року серії НОМЕР_3 Товариству з обмеженою відповідальністю «А Сервіс» на праві приватної власності належить комплекс дорожнього сервісу, який розташований в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з будівель дорожнього комплексу загальною площею 382,10 кв.м., а саме: побутового приміщення загальною площею 62,60 кв.м., огорожі та дворового покриття.

Вказані обставини позивачами не спростовано, зокрема, підтверджуються ухваленими рішеннями судів, а саме:

Богунський районний суд міста Житомира 27 листопада 2008р. розглянув позов гр. ОСОБА_12 до ТОВ «АЕЛІТА» та гр. ОСОБА_4 та зустрічним позовом ТОВ «АЕЛІТА» до гр. ОСОБА_4 про визнання недійсним інвестиційного договору, та рішенням по справі №2-6137/08 вирішив: В задоволенні первісного позову гр. ОСОБА_12 та зустрічного позову ТОВ «АЕЛІТА» відмовити.

Корольовський районний суд міста Житомира 01 липня 2010 року (справа №2-2759/10) розглянув позов ОСОБА_9 та ОСОБА_4 до Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕЛІТА» про примусове виконання обов`язку в натурі, визнання добросовісним набувачем і визнання майна спільною частковою власністю та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕЛІТА» до ОСОБА_9 про визнання договору недійсним та вирішив: «Позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_4 задовольнити частково. Визнати ОСОБА_9 добросовісним набувачем частки у інвестиційній діяльності у розмірі 19,9%. Визнати спільною частковою власністю ОСОБА_4 в розмірі 80,1 % та ОСОБА_9 в розмірі 19,9 % рухоме майно на загальну суму 166 604 грн., яке було набуто внаслідок укладення та виконання інвестиційного договору, а саме: автомобіль КАМАЗ 5410, державний номер НОМЕР_4 ; автомобіль КРАЗ 256Б, державний номер НОМЕР_5 ; автомобіль КРАЗ 64431, державний номер НОМЕР_6 ; напівпричіп ОДАЗ 9370, державний номер НОМЕР_7 ; причіп ГБК 8350, державний номер НОМЕР_8 ; причіп, державний номер НОМЕР_9 ; забор та покриття території комплексу; котел КЕО на суму 1860, 00 грн. та тример електричний на суму 855, 00 грн. В решті вимог позов залишити без задоволення. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕЛІТА» відмовити».

Господарський суд Житомирської області 04 жовтня 2011 розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА" про усунення перешкод в користуванні майном, рішенням по справі № 20/5007/82/11 вирішив: Позов задовольнити частково. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА" усунути перешкоди в користуванні майном Товариства з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" шляхом звільнення комплексу дорожнього сервісу, який розташований по вул. Джерельній, 1, в с. Старий Бобрик, Володарсько-Волинського району, Житомирської області. При цьому суд зазначив: «Матеріалами справи підтверджується, що позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" ) на законних підставах набув право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , зокрема, реєстраційний напис зроблений державним реєстратором 12.05.2011 в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.»

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області 19 березня 2012 року розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" до гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_9 про застосування наслідків нікчемності правочину та визнання права власності на майно, розглянувши справу № 2/0606/43/2012 вирішив: У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта" до гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_9 про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом повернення у власність ТОВ «Аеліта» комплексу дорожнього сервісу, визнання недійсним свідоцтва від 24.05.2011р. про право власності на 20/100 ід. ч. комплексу дорожнього сервісу, виданого на підставі рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 27.04.2011р. № 27 на ім`я гр. ОСОБА_9 , визнання недійсним свідоцтва від 15.12.2008 р. про право власності на ОСОБА_4 ід. ч. комплексу дорожнього сервісу, виданого на підставі рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 27.11.2008р. № 82 на ім`я гр. ОСОБА_9 та визнання за ТОВ «Аеліта» права власності на комплекс дорожнього сервісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити за безпідставністю.

Господарський суд Житомирської області 21 серпня 2013 розглянув позов Володарсько-Волинської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "А Сервіс" про розірвання договору на право тимчасового користування землею за адресою: АДРЕСА_1 , (в т.ч. на умовах оренди) від 04.11.1997р. (Справа №906/684/13) вирішив: "Позов задовольнити. Розірвати договір на право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) від 04.11.1997р., укладений між Володарсько-Волинською районною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА", зареєстрований 05.11.1997р. за №ЖТ 13-18-0001.

Вказані рішення є чинними, їх не змінено та не скасовано.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи при цьому відсутність будь-яких спростувань встановлених обставин, суд вважає доведеним факт правомірності набуття права власності ТОВ "А-Сервіс" на комплекс дорожнього сервісу, який розташований в АДРЕСА_1 , який складається з будівель дорожнього комплексу загальною площею 382,10 кв.м., а саме: побутового приміщення загальною площею 62,60 кв.м., огорожі та дворового покриття.

Вказані обставини також встановлені і рішенням апеляційного суду Житомирської області від 05.06.2014, яке залишено без змін Вищим спеціалізованим судом України.

В той час, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що саме площа будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », (у вигляді кемпінгу), яка складає 221,1 кв.м. включена відповідачами в комплекс дорожнього сервісу, (у вигляді готелю та АЗС) загальною площею 382,1 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .

Крім того, суд вважає, що вищезазначені обставини не підтверджено і висновком експерта за наслідками проведеної судової будівельно-технічної експертизи.

Так, з висновку експерта на питання: Чи входить кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 221.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , позначеного на технічному плані цифрами 1-А 1-1-3,6.1-2-55,4. 1-3-16,4.1-4-5,7. 1-5-14,3. 1-6-15,3; II - мансарда А 4-1-36,1, 4-2-13,1. ІІІ - підвал 5-1-35,4, 5-2-22,00, 5-3-18,1., в комплекс дорожнього сервісу за адресою: АДРЕСА_1 , слідує лише порівняння за матеріалами технічної інвентаризації площ існуючих приміщень з площею приміщень, що колись існували, що в свою чергу не виключає можливість побудови нових приміщень такої самої площі.

Позивачі будь-яких клопотань з приводу вищевказаного висновку експерта не заявляли.

Також матеріали справи не містять належних обґрунтувань та доказів, які вказували б на неправомірність прийнятих рішень Ягодинською сільською радою, у скасуванні яких просять позивачі, та те, що оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування вирішувалося питання про включення спірного приміщення кафе до комплексу дорожнього сервісу та змінено його власника.

Щодо вимог позивачів про визнання права власності на спадкове майно у вигляді нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », суд за встановлених обставин по суті спорув межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає таке.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено ОСОБА_10 за життя 19.11.1998 року уклав договір купівлі-продажу до змісту якого придбав кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », нежиле приміщення, що знаходиться в с.Старий Бобрик Володарсько-Волинського району Житомирської області загальною площею 221,1 кв.м. Реєстрацію вказаного майна не здійснив. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 помер. Спадкоємцями після його смерті є позивачі по справі. Нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на нежитлове приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовив позивачам з підстав відсутності правовстановлюючого документа.

На факт не реєстрації спадкодавцем нежитлового приміщення в органах БТІ позивачі здійснюють посилання на ст. 128 ЦК в редакції 1963 року, а саме, що моментом виникнення права власності у набувача за договором є момент передачі речі.

Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121, чинної на час укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », такі нежитлові приміщення підлягали державній реєстрації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України, в редакції на час відкриття спадщини, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону № 1952-IV) , в редакції на час відкриття спадщини, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна (частина сьома статті 3 Закону N 1952-IV).

Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна (частина п`ята статті 3 Закону N 1952-IV).

За приписами пункту 1 частини першої статті 4 Закону N 1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

З аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що для одержання у власність нежитлового приміщення, недостатньо було лише факту укладення договору купівлі-продажу для виникнення такого права, спадкодавець повинен був одержати документ, що посвідчує право власності - свідоцтво про право власності, здійснивши державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Із встановленого суд зауважує, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Позивачами не надано суду належних та допустимих доказів підтверджуючих, що за життя ОСОБА_10 , останнім в установленому законом порядку було оформлено право власності на спірне нежитлове приміщення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За наслідками розгляду справи в силу вимог п.9 ст. 158 ЦПК України, суд скасовує застосовані заходи забезпечення позову в межах розгляду даної справи за ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.04.2016 (Том 2 а.с. 125).

Щодо понесених позивачами судових витрат, суд зазначає, що такі витрати в силу вимог ст. 141 ЦПК України при відмові у позові покладаються на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,12,13,82,141,265,273,352,354,355 ЦПК України, ст.ст.182, 316, 319,321,328,386, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_8 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ягодинської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "А СЕРВІС", товариства з обмеженою відповідальністю "АЕЛІТА", ОСОБА_4 , ОСОБА_9 про часткове скасування рішень сесії, свідоцтв про право власності, визнання права власності на спадщину в порядку спадкування, відмовити.

Заходи забезпечення позову, застосовані за ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.04.2016 у виді накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню нежитлового приміщення - комплексу дорожнього сервісу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий суддя Євген БРУХОВСЬКИЙ