Провадження № 2-др/344/23/22
27 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Бабій О.М.,
секретаря Підхомної Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Думич А.М. про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Учасники справи у судове засідання не з`явились.
За змістом ч. ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частино 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Матеріалами справи встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 у суді був адвокат Думич А.М.
Представництво інтересів здійснював на підставі договору про надання правової допомоги від 09 листопада 2021 року.
Відповідач у судове засідання не прибув, клопотання про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу усно чи письмово не заявляв.
Однак, в ст. 15 ЦПК України вказано, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В свою чергу, в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд звертає увагу, що незважаючи на детальне структурування послуг, у наданому суду акті приймання-передачі послуг (наприклад: зустріч з клієнтом, консультація та узгодження правової позиції, правовий аналіз матеріалів наданих клієнтом для підготовки позовної заяви, підготовка матеріалів позовної заяв та додатків до неї для подання суду та направлення іншим учасникам (в тому числі друк матеріалів, копіювання додатків, завірення копій); написання та підготовка заяви про виправлення недоліків позовної заяви та її направлення цінним листом для суду та відповідача) вони переважно зводяться до складання позовної заяви та направлення її до Івано-Франківського міського суду.
Ухвалою суду від 17.11.2021 року позовну заяву було залишено без руху. Оскільки, позивачем не долучено копії позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї для відповідача, як це визначено ч. 1 ст. 177 ЦПК України.
Натомість позивач самостійно направив вказані документи відповідачу, що не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.
Таким чином, саме представником позивача було допущено порушення цивільно-процесуального закону, тому включення в склад витрат на професійну правову послуги за написання заяви про виправлення недоліків позовної заяви та її направлення цінним листом для суду та відповідача в розмірі 1500 гривень, що входить в заявлену позивачем вартість послуги написання позовної заяви в розмірі 4500 гривень. Суд приходить до висновку, що вказані витрати не співідносяться з критерієм дійсності та необхідності витрат, а тому не обгрунтовано належними правовими підставами їх відшкодування.
Також, суд звертає увагу, що включення до складу витрат послуг щодо написання заяви про участь адвоката в засіданні в режимі відеоконференції та написання супровідного листа та його направлення суду в розмірі 750 гривень та 1125 гривень не відповідає критерію розумності. Оскільки, ні клопотання про участь представника в засіданні в режимі відеоконференції, ні супровідний лист не є заявами в яких обгрунтовано правовову позицію щодо суті та предмету спору.
Щодо послуги з написання клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та його направлення до суду та в звязку з цим заявлення витрат в суммарному розмірі 4500 гривень. Слід зазначити, що клопотання направлено до суду засобом поштового звязку «Укрпошта», оголошена цінність поштового відправлення 1 гривня, плата за пересилання відправлення згідно квитанції вказана:30 гривень. Вказане клопотання також не є заявою по суті спору.
Окрім цього до позовної заяви було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, за яким позивач очікував понести витрати в розмірі 8250 гривень.
Судом проведено заочний розгляд справи, відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, позивач не змінював правову позицію, не подавав жодних інших заяв по суті спору окрім позовної заяви.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином заяву обґрунтовано належними на те правовими підставами частково, стягненню підлягають судові витрати, що були попередньо визначені позивачем в розмірі 8250 гривень.
На підставі наведеного відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, -
заяву задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8250 гривень.
в іншій частині вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Бабій О.М.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 01 червня 2022 року.