Справа № 453/10/21 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/2736/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 28 травня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

06.01.2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 318 грн 48 коп. та судові витрати.

Позов позивач обґрунтовував тим, що 30.01.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0684931/1404/17, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

28.01.2018 року о 18 год. 40 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Стебник по вул. Трускавецька, 40, Львівської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Своїми діями відповідач ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.Внаслідок зазначеної ДТП, застрахованому у ПрАТ «СК «Провідна» транспортному засобу марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що відповідно до ремонтної калькуляції № від 14.02.2018 року становив 60 690, 00 гривень.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 .Згідно страхового Акту № від 14.02.2018 року, ПрАТ «СК «Провідна» визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняла рішення про виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 60 690,00 гривень. В подальшому, ПрАТ «СК «Провідна» виплатила потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 60 690,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0010589 від 01.03.2018 року.На момент скоєння ДПТ цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу № АК/008124173 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 100 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0,00 грн.

29.10.2018 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до ПрАТ «СК «Перша» із заявою № /АК про виплату сплаченого страхового відшкодування. 30.01.2019 року ПрАТ «СК «Перша» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля - 0,57, що підтверджується копією розрахунку від 07.12.2018 року, тобто в розмірі 36 371,52 грн.Тому, позивач просив стягнути різницю між фактичним розміром понесених витрат та відшкодованою сумою страхового відшкодування - 24 318 грн. 48 коп. з винуватця ДТП (60 690,00 грн - 36 371,50 грн).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 24 318 (двадцять чотири тисячі триста вісімнадцять) грн 48 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи позов ПрАТ «СК Провідна», суд першої інстанції не врахував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема, потерпілий ( ОСОБА_3 ) не звертався до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому шкоди, а тому про обставини відновлювального ремонту та розмір понесеного збитку відповідачу стало відомо лише під час розгляду даної справи. Відповідач не був присутній при огляді пошкодженого автомобіля потерпілого та не погоджував з ним вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Зазначає, що серед матеріалів позовної заяви відсутні експертні автотоварознавчі дослідження з визначення розміру матеріального збитку, заподіяного потерпілому. До матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували спеціальні знання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в галузі проведення відновлювального ремонту колісних транспортних засобів та визначення розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу. Крім того, станом на 29.01.2018 року (дата огляду автомобіля ОСОБА_5 ) і 14.02.2018 року (дата розрахунку вартості відновлювального ремонту ОСОБА_6 ) Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не передбачала можливість огляду пошкодженого автомобіля та здійснення розрахунку розміру матеріального збитку різними особами. Матеріали справи також не містять належних доказів на підтвердження правильності розрахунку фізичного зносу пошкодженого автомобіля, що впливає на розрахунок розміру матеріального збитку, завданого потерпілому пошкодженням даного транспортного засобу. Таким чином, розмір матеріального збитку та розмір грошової вимоги до відповідача є необґрунтованими. Вважає, що позивач обрав неналежного відповідача для задоволення своїх вимог, оскільки без визначення розміру зобов`язання ПрАТ СК «Перша» позов до ОСОБА_1 є передчасним.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведених у ній.

Представник позивача ПАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна за своїм змістом норма закріплена у статті 27 Закону України «Про страхування».

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора.

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, покладається на його володільця.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що 28.01.2018 року о 18 год. 40 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , у м. Стебник по вул. Трускавецька, 40, Львівської області, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 06.03.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 19.03.2018 року.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0684931/1404/17 від 30.01.2017 року.

Згідно пункту 11 Договору добровільного комплексного страхування № 06/0684931/1404/17 від 30.01.2017 року, укладеного між ПАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей.

Пунктом 12.1 Договору № 06/0684931/1404/17 від 30.01.2017 року визначено, що вартість відновлювального ремонту розраховується згідно з рахунками СТО, що здійснює відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ, на яку Страхувальника направив Страховик.

Пунктом 41.5.1 Договору передбачено, що вартість витрат на відновлювальний ремонт визначається на підставі рахунків, нарядів-замовлень та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО, на яку Страховик направив Страхувальника.

29.01.2018 року власник автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до умов Договору страхування звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась 28.01.2018 року.

Згідно рахунку-фактури № РР-0000116 від 30.01.2018 року вартість ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1 становить 60 690,00 грн.

Відповідно до страхового Акту № від 14.02.2018 року, ПрАТ «СК «Провідна» визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування, яке згідно ремонтної калькуляції № від 14.02.2018 року становить 60 690,00 гривень. Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 60 690,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0010589 від 01.03.2018 року.

Також встановлено, що на момент скоєння ДПТ цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу VOLKSVAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу № АК/008124173 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 100 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0,00 грн.

29.10.2018 року позивач звернувся з претензією № /АК до ПрАТ «СК «Перша» про відшкодування суми заподіяного збитку.

Згідно копії розрахунку суми страхового відшкодування від 07.12.2018 року, ПрАТ «СК «Перша» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля - 0,57 у розмірі 36 371 гривні 52 коп.

Задовольняючи позов ПрАТ «Ск «Провідна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке ОСОБА_3 як страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки ПрАТ «СК «Провідна» отримало від страховика відповідача - ПрАТ «СК «Перша» страхову виплату в сумі 36 371,52 грн, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню 24 318,48 грн, що становить різницю між фактично понесеними витратами (реальними збитками) і вказаною страховою виплатою.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_1 розраховано без дотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2092, правильних висновків суду не спростовують, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування суми матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля) визначеної на підставі рахунку станції технічного обслуговування та розрахованої з урахуванням умов договору Договору добровільного комплексного страхування № 06/0684931/1404/17 від 30.01.2017 року, укладеного між ПАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 .

При цьому, відповідач брав участь у розгляді справи районним судом, однак клопотань про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи не заявляв.

Колегія суддів також не враховує доводи апеляційної скарги щодо звернення позивача до суду з позовом до неналежного відповідача - ОСОБА_1 , оскільки такі не відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, згідно якої правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Інші доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук