Справа № 202/1261/19
Провадження № 2/202/176/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 , моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 07 вересня 2014 року о 08 год. 45 хв. на вул. Березинській у м. Дніпро в районі електроопори № 105, сталося зіткнення між автомобілем «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль «Шкода Октавія» був пошкоджений. Власником автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 ДТП сталась із вини ОСОБА_2 , про що свідчить постанова Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року, у якій, встановлено, що згідно з висновком експерта Дикого В. П. від 02 жовтня 2014 року № 10-14 при заданому механізмі ДТП водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2 виконував обгін і для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності з вимогами пунктів 10.1, 14.6 е) Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути дану дорожньо- транспортну пригоду; у дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ» не відповідали вимогам пунктів 10.1, 14.6 е) Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП. Позивач зазначила, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 26 вересня 2014 року № 2715 розмір матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , на час проведення експертного дослідження становив 15 201,48 грн. На замовлення позивача, проведено додаткове експертне автотоварознавче дослідження від 09 жовтня 2015 року №2515/1, відповідно до якого розмір матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 05 жовтня 2015 року становить 20 997,50 грн. Крім оплати експертних досліджень, позивач понесла й інші витрати, а саме: оплата послуг експерта автотоварознавця за проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірах 650 грн. та 350 грн.; оплата проведення автотехнічного дослідження у розмірі 2 029,50 грн.; оплата відправки телеграм ОСОБА_2 для його участі у проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 67,58 грн; оплата зняття/установка переднього бамперу в сумі 198,00 грн.; проведення автотехнічної експертизи в сумі 2 114,00 грн. Загальна вартість матеріального збитку, завданого їй внаслідок ДТП складає 26 406, 98 грн. Унаслідок вказаної ДТП їй також завдана моральна шкода, яка полягала є душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням автомобіля, у певних життєвих незручностях, у необхідності звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, що вплинуло на стан її здоров`я. Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальні збитки у сумі 26 406, 98 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач звернулась до суду поза строками позовної давності та його не визнано винним у скоєнні ДТП. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник моторного (транспортного) страхового бюро України надав відзив на позов в якому зазначив, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо вини відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП . Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник моторного (транспортного) страхового бюро України надав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.09.2014 року, близько 08:45 години, на вулиці Березинській, в районі електроопори № 105 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , відповідача у справі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2015 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 1242-16 від 29.11.2015 року, проведеної на підставі ухвали Індустріального районного суму міста Дніпропетровська від 18.02.2016 року у справі № 202/500/17, у дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_4 повинен був діяти згідно до вимог п.10.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП- зіткненню з автомобілем «Шкода Октавія». В діях водія автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності до вимог п.10.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем «Шкода Октавія».

Зазначене дає суду підстави дійти висновку, що саме водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху і це порушення знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок чого отримав механічні пошкодження автомобіль «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач.

Судом встановлено, що відповідно до висновку додаткового експертного авто-товарознавчого дослідження № 2515/1 від 09.10.2015 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженням автомобіля «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 05.10.2015 року становить 20 997,50 грн.

Крім цього, в результаті дорожньо-транспортною пригодою позивачем були понесені витрати: по оплаті послуг експерта автотоварознавця за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 650 грн., що підтверджується квитанцією № 2715 до прибуткового касового ордеру; по оплаті послуг експерта автотоварознавця за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 350 грн., що підтверджується квитанцією № 2715/1 до прибуткового касового ордеру; по оплаті проведення автотехнічного дослідження в сумі 2 029 грн. 50 коп., що підтверджується розрахунком вартості експертного автотехнічного дослідження; по оплаті відправки телеграми ОСОБА_2 для його участі у проведенні автотоварознавчого дослідження в сумі 67 грн. 58 коп., що підтверджується фіскальним чеком від 23.09.2014 року, телеграмою від 23.09.2015 року про вручення телеграми, текстом телеграми від 23.09.2015 року; по оплаті зняття/установка переднього бамперу в сумі 198 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 2657 від 29.09.2014 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту на СТО «Шкода», фіскальним чеком від 29.09.2014 року; по оплаті проведення автотехнічної експертизи в сумі 2 114 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.543072609.1 від 25.04.2016 року.

Згідно листа МТСБУ № 9-09/29714 від 12.09.2019 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів щодо забезпечення транспортного засобу ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , чинного на дату ДТП 07.09.2014 року відсутній.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачені регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, зокрема, якщо шкоди завдано транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до моторного (транспортного) страхового бюро України 02.11.2021 року, а ДТП сталася 07.09.2014 року, тобто позивач звернулась з позовними вимогами поза строком позовної давності, заявленої відповідачем у поясненнях на позовну заяву, а тому у цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині вимог до МТСБУ за спливом строку позовної давності.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Разом із тим, статтею 264 ЦК України закріплені підстави переривання позовної давності. Зокрема, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Аналогічний по суті висновок зроблено в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6-1996цс16.

ОСОБА_1 31.07.2017 року звернулась до Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.09.2014 року, що свідчить про переривання строків позовної давності (справа № 202/5000/17).

З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами до відповідача ОСОБА_2 18.02.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому доводи відповідача ОСОБА_2 щодо пропуску строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Враховуючи, що в результаті винних дій відповідача ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.09.2014 року внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода, позов до ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Отже, суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд, врахував глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок ДТП, та із застосуванням принципів розумності і справедливості дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 8 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 під час ДТП, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягнення судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) 20 997,50 грн. - матеріальний збиток з пошкодження транспортного засобу; 650 грн. - оплата послуг експерта автотоварознавця; 350 грн. - оплата послуг експерта автотоварознавця; 2 029,50 грн. - оплата автотехнічного дослідження; 67,58 грн. - відправка телеграми відповідачу на проведення автотоварознавчого дослідження; 198 грн. - зняття/установка переднього бамперу; 2114,40 грн. - оплата автотехнічної експертизи, а загалом 26 406 (двадцять шість тисяч чотириста шість) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) моральну шкоду у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда