Справа № 165/2380/19 Провадження № 22-ц/802/328/22 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Категорія: 10 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., ознайомившись з апеляційною скаргою третіх особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Нововолинської міської ради Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року визнано за ОСОБА_3 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано заборону на відчуження нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про яку внесено до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №13641037.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 21 січня 2022 року подали апеляційну скаргу, здавши її в цей де день на відділення Укрпошти.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено 07 грудня 2021 року, повний текст виготовлено 17 грудня 2021 року, строк на оскарження даного рішення закінчився 17 січня 2022 року. З апеляційною скаргою скаржники звернулись лише 21 січня 2022 року (згідно відмітки Укрпошти) .

У поданій апеляційній скарзі скаржники порушують питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду від 07 грудня 2021 року. Зазначивши, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження слугувало те, що рішення суду було отримано представником ОСОБА_2 лише 23 грудня 2021 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі Нововолинського міського суду від 17 грудня 2021 року, копія якого не долучена.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно з цим, аналізуючи зміст статтей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Наведені скаржниками підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки до апеляційної скарги не долучено супровідний лист Нововолинського міського суду на який посилаються скаржники, як на доказ поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду від 07 грудня 2021 року. Крім того в апеляційній скарзі не зазначено, коли отримала оскаржуване судове рішення інший скаржник ОСОБА_1 .

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 листопада 2017 року).

За таких обставин, відповідно до ст. 357 ЦПК України, апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши можливість ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням поважних причин його пропуску та долучити відповідні докази.

У зв`язку з викладеним та відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги необхідно застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу третіх особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду А.К.Карпук