ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1860/22 Справа № 205/1296/20 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року у справі за клопотанням представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 посилався на те, що 28 лютого 2017 року районним судом міста м.Пелгржімова Чеської Республіки ухвалено рішення у справі по догляду за неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати аліменти з 01 квітня 2017 року на кожну неповнолітню дитину в розмірі 4000,00 чеських крон у місяць на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які сплачуються в руки матері ОСОБА_2 25 числа кожного місяця. Зазначав, що боржник ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів. На підставі викладеного представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просив суд надати дозвіл на примусове виконання на території України судового рішення районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 10 квітня 2017 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення районного суду м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року, яке вступило в законну силу 10 квітня 2017 року, про стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 чеських крон, що згідно з офіційним курсом НБУ, станом на 24 грудня 2020 року, становить 5252 грн. 40 коп. у місяць на кожного, починаючи з 01 квітня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Районним судом міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року ухвалено рішення у справі по догляду за неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (3-6).

Відповідно до вказаного рішення суду неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалості шлюбу батьків, починаючи з 01 квітня 2017 року, та на період після розірвання шлюбу батьків передані під опіку матері ОСОБА_2 . Батька - ОСОБА_1 зобов`язано сплачувати аліменти з 01 квітня 2017 року на кожну неповнолітню дитину в розмірі 4000,00 чеських крон у місяць на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які сплачуються в руки матері ОСОБА_2 25 числа кожного місяця (а.с.7-11).

Вказане рішення іноземного суду набрало законної сили 10 квітня 2017 року та було вручено боржнику ОСОБА_1 (а.с.15, 16).

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , суд послався на його обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відповідності до ч.1 ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.2 ст.466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За вимогами ч.1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч.5 ст.467 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не порушено питання про перенесення його розгляду. Питань про перенесення розгляду даного клопотання до суду не надходило.

Відповідно до ст.81 Закону України Про міжнародне приватне право в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У відносинах між Україною та Чеською Республікою діє Конвенція про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, яка укладена 23 листопада 2007, підписана від імені України 07 липня 2010 року, ратифікована Україною 11 січня 2013 року та набрала чинності для України 01 листопада 2013 року.

Відповідно до ст. 22 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, ратифікованої Україною 11 січня 2013 року у визнанні та виконанні рішення може бути відмовлено, якщо: a) визнання та виконання рішення є очевидно несумісним з основами правопорядку («ordre public») запитуваної держави; b) рішення було отримано шляхом шахрайства у зв`язку з процесуальними питаннями; c) провадження між тими самими сторонами про той самий предмет триває в органі запитуваної держави, і таке провадження було розпочато раніше; d) рішення є несумісним з рішенням, винесеним між тими самими сторонами та про той самий предмет або в запитуваній державі, або в іншій державі, якщо це останнє рішення відповідає умовам, необхідним для визнання та виконання в запитуваній державі; e) у справі, у якій відповідач або не з`явився, або не був представлений у провадженні в державі походження: i) коли закон держави походження передбачає повідомлення про провадження, відповідач не був належним чином повідомлений про провадження та не мав можливості бути заслуханим або коли закон держави походження не передбачає повідомлення про провадження, відповідач не був належним чином повідомлений про рішення та не мав можливості оскаржити або подати апеляцію на підставі неправильного встановлення обставин справи та застосування закону, або f) рішення було прийнято в порушення статті 18.

У п. 1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.99 року Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України роз`яснено, розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Звернувшись до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України судового рішення районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_2 стверджує, що боржник ОСОБА_1 не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів (а.с.1, 2).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_1 на підставі дозволів на проживання проживають на території Чеської Республіки.

ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідних органів на території Чеської Республіки з питання виконання рішення районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року, але їй було відмовлено.

Доказів на підтвердження того, що рішення районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2017 року, не можливо виконувати на території Чеської Республіки суду не надано.

До апеляційного суду було надано заяву ОСОБА_6 від 15 вересня 2021 року, яка нею була подана до районного суду в Бенешові Чеської Республіки, в якій ОСОБА_6 заявила, що вона не наполягає на наданні аліментів та і не вимагає виконання аліментних зобов`язань згідно з рішенням районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року у справі №3Nc1283/2017 (а.с.117, 118).

З урахуванням того, що заявником не надано доказів про неможливість виконання рішення районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2017 року, на території Чеської Республіки, а також враховуючи подану ОСОБА_2 до районного суду в Бенешові Чеської Республіки заяву, в якій вона заявила, що не наполягає на наданні аліментів та і не вимагає виконання аліментних зобов`язань за рішенням районного суду міста м.Пелгржімова Чеської Республіки від 28 лютого 2017 року у справі №3Nc1283/2017, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав задоволення клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року у справі за клопотанням представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 - скасувати.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова