Справа № 346/6360/21
Провадження № 2/346/480/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді П`ятковського В.І.,

за участю секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 04 квітня 2015 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 22.

В шлюбі у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними часто виникали непорозуміння, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. З червня 2018 року проживають окремо та не ведуть спільне сімейне господарство. Вважає, що за даних обставин примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з відповідачкою.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує.

Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій вказала, що позов визнає, просить справу розглядати в її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам і вони бажають його розірвати, то позов слід задовольнити та залишити відповідачці прізвище набуте під час реєстрації шлюбу - « ОСОБА_2 ».

На підставі наведеного та ст.ст. 104-105, 110, 112-113, 160, 161 СК України, керуючись ст.ст. 206, 247 ч. 2, 265, 268, 274-279, 354 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 04 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 22 - розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище " ОСОБА_2 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 28 січня 2022 року.

Суддя П`ятковський В. І.