Справа № 501/2811/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тюмін Ю.О.

Позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк»

Відповідач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Вимоги позивача:

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-217988 від 13.09.2019р. у розмірі 397 374,47 грн.;

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» судовий збір у розмірі 5960,62 грн.;

стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від ціни позову - 39737,47 грн.

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.09.2019р. між ним та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CL-217988 на підставі якого був наданий кредит у розмірі 289212,56 грн. строком до 12.09.2024р. на поточні потреби зі сплатою 35% річних.

В анкеті-заяві №CL-217988, зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя. Судова практика дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки тому, у даному спорі солідарним відповідачем залучено іншого з подружжя дружину ОСОБА_2 .. Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, а позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 03.06.2021р. утворилась заборгованість у розмірі 397373,47 грн.. Позивач направив досудову вимогу відповідачам однак ті не сплатили заборгованість в добровільному порядку в зв`язку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити позов.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалю Іллічівського міського суду Одеської області від 31.08.2021 року було постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.41).

Зазначеною ухвалою суду відповідачу було роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі ухвалу суду отримали 20.09.2021 року, що підтверджується повідомлення про вручення рекомендованим поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не надали.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

13.09.2019р. між АТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CL-217988 на підставі якого останньому був наданий кредит у розмірі 289212,56 грн. терміном до 12.09.2024р. зі сплатою 35% річних (а.с.8,11-13).

В зв`язку з неналежним виконанням умов договору ОСОБА_1 , станом на 03.06.2021р., утворилась заборгованість у розмірі 397373,47 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 277410,87 грн. та за відсотками 119 963,60 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6).

ОСОБА_1 в анкеті-заяві №CL-217988 від 13.09.2019р. вказав, що він проживає з дружиною ОСОБА_2 .

В анкеті-заяві №CL-217988 від 13.09.2019р. ОСОБА_2 вказала, що не заперечує проти отримання її чоловіком кредиту (а.с.17).

Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору банк у праві вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Позивач направив ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с.18), однак, жодної дії щодо погашення заборгованості відповідачем здійснено не було.

Так, належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 14-712цс19 та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 14-127цс20.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в частині стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 13.09.2019р. у розмірі 397374,47 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи..

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно платіжного доручення №32189687 від 11.06.2021р. позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 5960,62 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5960,62 грн.

П.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу представник позивача АТ «Кредобанк», адвокат Павленко С.В., надав до суду лише витяг з договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому не вказано про винагороду АО «БІЗНЕС І ПРАВО», яку «Кредобанк» мав сплатити, та будь-яких інших доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 274, 279, 263 - 266 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №. CL-217988 від 13.09.2019р. у розмірі 397374,47 грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір у розмірі 5960,62 грн.

Відмовити акціонерному товариству в задоволені позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 39737,47 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: м.Львів, вул.Сахарова, буд.78, .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.О. Тюмін