Справа № 524/379/22
Провадження № 2/524/1874/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Підстав, передбачених ст. ст.185,186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або для відмови у відкритті провадження у цивільній справі, відсутні.

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вказані у ст. 11, ч. 3 ст. 274 ЦПК України критерії, предмет спору та характер спірних правовідносин, а також те, що дана справа не підпадає під категорії, визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд визнає дану справу малозначною, як таку, що є справою незначної складності.

З урахуванням зазначеного дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Разом з тим, ч. 5 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На момент винесення даної ухвали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

З огляду на зазначене, предмет спору та характер спірних правовідносин відповідна справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Таким чином, позовну заяву необхідно прийняти до провадження, відкрити провадження у справі та провести розгляд справи у судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачем подано клопотанняпро забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. перебуває зведене виконавче провадження № 67589770 до якого, зокрема, входить виконавче провадження № 6755156 з примусового виконання виконавчого напису № 30784 виданого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 18049 грн. На даний момент згідно постанови приватного виконавця від 07.12.2021 року провадиться стягнення коштів за виконавчим документом, який оскаржується. Невжиття такого заходу забезпечення позову ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення буде утруднене або взагалі неможливе.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи із характеру заявлених вимог, а також доводів та обґрунтувань позивача в частині необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів буде утруднене.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,187,274, 279, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню прийняти до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Призначити справу до судового розгляду на 03 березня 2022 року.

Клопотання позивача про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 6755156 у межах зведеного виконавчого провадження № 67589770, відкритого на підставі виконавчого напису № 30784 виданого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 18049 грн.

Відповідач у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали має право подати письмовий відзив на позовну заяву з обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог і заяви з процесуальних питань, передбачені ст. ст. 182, 183 ЦПК України.

Позивач у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання письмового відзиву відповідача на позовну заяву має право подати відповідь на відзив і заяви з процесуальних питань, передбачені ст.ст. 182, 183 ЦПК України.

Відповідач у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення і заяви з процесуальних питань, передбачені ст. ст. 182, 183 ЦПК України.

Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Третя особа має право надати пояснення щодо позову у строк п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали, а щодо відзиву - десять днів із дня його отримання.

Запропонувати позивачу подати заяву про заочний розгляд справи судом.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. 7 ст. 279 ЦПК України).

Суд розглядатиме дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Копію ухвали надіслати позивачу, копії ухвали та позовної заяви з доданими документами, надіслати учасникам справи.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки «Судова влада України»: https://av.pl.court.gov.ua/sud1601/

Ухвалу в частині порушення правил підсудності може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала в частині вжиття заходів забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В іншій частині ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Предоляк