Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
01.06.2022 394/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Партоліної І.П.

при секретарі: Довгій С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Надлацької сільської ради.

Позивачу було відомо, що за життя його батько ОСОБА_2 вчинив заповіт, посвідчений Надлацькою сільською радою 27.04.2004 року за № 66, згідно якого призначив своїм спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 .

Вказаним заповітом спадкодавець заповів ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 003874 виданого Надлацькою сільською радою 18.10.2001 року.

У серпні 2021 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі позивачу стало відомо із інформації наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Малютяк А.В., що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не відкривалась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Таким чином, наразі позивач є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за законом та заповітом немає, пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він не був проінформований належним чином щодо порядку спадкування майна, а саме позивач вважав, що майно після смерті батька може бути успадковане лише спадкоємцем за заповітом та не був обізнаний про смерть такої особи.

Позивач вважає, що причини пропуску встановленого шестимісячного строку є поважнини і оскільки вирішити даний спір в добровільному порядку неможливо позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій заяві від 26.04.2022 року відповідач просив розглянути дану справу без представника сільської ради.

Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, про що свідчить відповідна копія Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 мав у приватній власності земельну ділянку площею 2,93 га, яка розташована на території Надлацької сільської ради Голованівського ( колишній Новоархангельський) району, що підтверджено копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КР № 003874.

Довідкою, виданою Надлацькою сільською радою Голованівського району Кіровоградської області засвідчується, що ОСОБА_2 , 1913 року народження, проживав і був зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Надлак Голованівського району Кіровоградської області. В даному домоволодінні проживав один. Надлацькою сільською радою посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_2 27 квітня 2004 року за № 66, який не скасовано і не відмінено.

Згідно копії зазначеного заповіту ОСОБА_2 заповів право власності на земельну ділянку, розташовану на території Надлацької сільської ради площею 2,93 га в межах згідно з планом на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 003874, виданого Надлацькою сільською радою 18 лютого 2001 року, ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02 березня 2006 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Родинний зв`язок між померлим ОСОБА_2 та позивачем підтверджено копією свідоцтва про народження останнього, згідно якого його батьком записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А. В. від 30 вересня 2021 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 внаслідок пропущеного строку подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно копії спадкової справи № 300/2005, витребуваної судом у Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, заведеної за № ЄРЗСС 37188292 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заява про прийняття спадщини по заповіту надійшла від імені ОСОБА_3 29.08.2005 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Нормами статтей 1261-1265 ЦК України визначено першу-п`яту чергу спадкоємців за законом.

Тобто вказаними нормами ЦК України визначено першочерговість спадкування осіб, які визначені у заповіті, а потім за умовами норм ч.2 ст. 1223 та статей 1261-1265 ЦК України визначено спадкування осіб за законом.

Оскільки після смерті ОСОБА_2 спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 прийняв спадщину на вищезазначену земельну ділянку шляхом подачі заяви нотаріусу, тому у позивача право на спадкування за законом відсутнє в силу вимог ст. 1223 ЦК України.

Крім того, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Як роз`яснено Верховним Судом України у п.24 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Враховуючи інформацію нотаріуса про те, що після смерті ОСОБА_2 , заява про прийняття спадщини за заповітом надійшла від імені ОСОБА_3 , він прийняв спадщину, проте не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», належними відповідачами повинні бути спадкоємці ОСОБА_3 .

Тому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно вимог п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку визначеному ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Надлацька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області, місцезнаходження вулиця Адміністративна, 2, село Надлак Голованівського району Кіровоградської області, .

Повний текст рішення суду складено 03 червня 2022 року.

Суддя: