Справа № 559/362/21
Провадження № 2/559/52/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Короткий виклад позовних вимог.

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 частку, та визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частку вказаної квартири.

В обґрунтування позову покликаться на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно Рівненської області померла її мама ОСОБА_3 , яка за життя заповіла на її ім`я все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який було придбано під час шлюбу з відповідачем на ім`я ОСОБА_3 та на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_3 , яку було придбано під час шлюбу на ім`я відповідача.

Вона вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , так як фактично проживала разом з нею на момент смерті. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендують на обов`язкову частку в спадщині немає. 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Пришко О.О. було заведено спадкову справу №63/2020 після смерті ОСОБА_3 .

При зверненні до нотаріуса оформити свої спадкові права на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_3 , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Також за життя ОСОБА_3 не було визначено частку кожного із подружжя, а тому у безспірному порядку нотаріус не може самостійно визначити частку у квартирі, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

У зв`язку з цим змушена звернутись до суду з позовом про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Рух справи.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 17.03.2021 відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 20.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Позиції учасників процесу в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача адвокат Рідченко М.В., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Судова влада. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Встановлені судом обставини.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 9).

У свідоцтві про народження позивачки, яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_4 », її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7, 8).

24 травня 1986 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

13 грудня 2019 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Пришко О.О. посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №1184 (а.с. 11, 12).

Як свідчить договір купівлі-продажу будинку від 11 квітня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №1040, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , було придбано ім`я ОСОБА_3 (а.с. 15).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №243429312 від 08.02.2021, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири №595 від 24.07.2019, належить квартира АДРЕСА_3 . Договір купівлі-продажу квартири був посвідчений 24 липня 2019 року приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубай Олександром Степановичем за реєстром №595 (а.с. 16).

Як свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини №07-01-20/2295 від 22.09.2020, на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані: ОСОБА_2 чоловік, ОСОБА_1 донька, ОСОБА_5 онук (а.с. 10).

22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Пришко О.О. було заведено спадкову справу №63/2020 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 13).

Як свідчать матеріали спадкової справи №63/2020, номер у спадковому реєстрі 66450680, спадкоємцями майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 110-132).

У постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в виданій приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Пришко О.О. 02.02.2021, зазначено зокрема, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 на частку квартири АДРЕСА_3 . Підставою для відмови є відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Також за життя ОСОБА_3 не було визначено частку кожного із подружжя, а тому у безспірному порядку нотаріус не може самостійно визначити частку у квартирі, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 17).

Як свідчить надана на вимогу суду копія договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , зазначена квартира придбана на ім`я ОСОБА_2 . Договір посвідчений 24 липня 2019 року за реєстром №595 приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Чубаєм О.С. ОСОБА_3 надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_2 на укладення договору купівлі-продажу зазначеної квартири, що здійснюється в інтересах сім`ї (а.с. 69-108).

Норми права, які застосував суд.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п. 4.18. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій зазначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4- 13 від 16.05.2013, зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд враховує, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , якій належало право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 , придбаної в період шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . За життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру не визначалися. Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд прийшов до переконання, що частка спадкодавця становить 1/2 у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому з врахуванням наведеного суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 4, 5, 76, 81, 258, 259, 263-165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 частку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Р.В. Ралець