Справа № 750/5481/21
Провадження № 6/750/2/22
У Х В А Л А

17 січня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.

за участю представників сторін та боржника Шегая І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну стягувача правонаступником по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

у травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача АТ«УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Кей-Колект» щодо примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2010 у справі №2-4921/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним.

Представник стягувача заяву підтримав, представника боржника та боржник ОСОБА_1 заперечували проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність у стягувача виконавчого листа та на відсутність відкритого виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 10.12.2010, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 147 198,78 доларів США, що на час пред`явлення вимоги еквівалентно 1 166 741 грн 68 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 910 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат, з яких 850 грн державного мита та 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 910 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат, з яких 850 грн державного мита та 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2011 касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2010 та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10.12.2010 залишено без змін.

11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №4, відповідно до якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримано право вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за договором про надання споживчого кредиту №00 від 18.06.2008 та договором поруки від 18.06.2008.

20.06.2012 АТ «УкрСиббанк» направлено ОСОБА_2 повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором №12-21/15226, яким повідомлено про відступлення прав вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 18.06.2008, укладеним між ОСОБА_1 та банком, по якому вона являється фінансовим поручителем, що підтверджується копією списку №88 згрупованих рекомендованих відправлень.

20.06.2012 АТ «УкрСиббанк» направлено ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором №12-21/15225, яким повідомлено про відступлення прав вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 18.06.2008, укладеним між ним та банком, що підтверджується копією списку №32 згрупованих рекомендованих відправлень.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10, підстави для відступу від якого відсутні.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, провадження № 61-10801св21.

Враховуючи, що факт правонаступництва ТОВ «Кей-Колект» ПАТ «УкрСиббанк» у спірних правовідносинах підтверджується наявними у справі доказами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні, в тому числі й договором факторингу №4 від 11.06.2012 з додатками до нього, цей договір не є нікчемним і в судовому порядку недійсним не визнаний, суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258 260, 353, 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» щодо примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2010 у справі №2-4921/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів в порядку, встановленому статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 24.01.2022.

Суддя