Справа № 396/1024/21
Провадження № 2/396/65/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка цивільну справу № 396/1024/21 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник-адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Єльнікова Н.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 63934,42 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року та 54 736,20 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що рішенням Новоукраїнеького райсуду від 09.07,2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 25.05.2010 року і до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новоукраїнеького райсуду Кіровоградської області від 10.02.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, розпочавши стягнення з 27.01.2014 року і до досягнення повноліття сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.03.2016 року державшім виконавцем відділу ДВС Новоукраїнеького управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 50387162 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1009/2010, виданого 09.07.2010 року.

Відповідач не виконує рішення Новоукраїнеького райсуду від 09.07,2010 року щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, відповідно розрахунку, виконаному спеціалістом Добровеличківського відділу ДВС, станом на 17.06.2021 року заборгованість становить 63 934,42 гривні.

09.03.2016 року державшім виконавцем відділу ДВС Новоукраїнського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 50387057 з примусового виконання виконавчого листа № 396/195/14-ц, виданого 03.04.2014 року.

Відповідач не виконує рішення Новоукраїнського райсуду від 10.02.2014 року щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 . Внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті аліментів, відповідно розрахунку, виконаному спеціалістом Добровелнчківського відділу ДВС, станом на 17.06.2021 року заборгованість становить 54736,20 гривень.

Відповідно до розрахунків неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період 01.07.2017 року по 30.06.2021 року складає 383 397,21 грн, та на утримання сина ОСОБА_4 за період 01.07.2017 року по 30.06.2021 року складає 345480,02 грн, однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, що пеня не може бути більша 100 % від заборгованості по аліментах, а тому розмір неустойки (пені) просила зменшити до розміру заборгованості по аліментах, тобто до 54736,20 грн. однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, що пеня не може бути більша 100 % від заборгованості по аліментах, а тому розмір неустойки (пені) просила зменшити до розміру заборгованості по аліментах, тобто на утримання доньки до 63 934,42 грн, на утримання сина до 54736,20 грн

Позивач вважає, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача, тому має право на стягнення з відповідача неустойки. Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 17.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити позовні вимоги, не заперечують щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подано. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній», що вважається належним повідомленням відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Крім того відповідач обізнаний про розгляд справи, 19.10.2021 року отримав позовну заяву з додатками, про що написав відповідну заяву, яка міститься в матеріалах справи (а.с.67).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюб серія НОМЕР_1 від 28.07.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 розірвано 28.07.2010 року (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

Рішенням Новоукраїнеького райсуду від 09.07.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 25.05.2010 року і до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Рішенням Новоукраїнеького райсуду Кіровоградської області від 10.02.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, розпочавши стягнення з 27.01.2014 року і до досягнення повноліття сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

На підставі вищевказаних рішень суду видані виконавчі листи (а.с.22-23), які знаходяться на виконанні Добровеличківського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постановою від 09.03.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1009/2010 від 09.07.2010 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 25.05.2010 року і до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Згідно із ч. 3 статтею 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (абзац другий частини першої статті 196 СК України).

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Матеріали справи даних про застосування до відповідача заходів передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» не містять. Отже, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, із метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з контексту вищенаведених норм права, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Такий висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині 4 статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує висновок про підвищений захист прав дитини.

В статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК Україниу редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Аналогічно вирішено питання в частині розрахунку пені на заборгованість по аліментах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (справа № 333/6020/16-ц).

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16.

Відповідач в період з 01 липня 2017 року по 30 червня 2021 року включно, не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою-розрахунком Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області та звітами про відрахування та виплати (а.с.28-38) та станом на 17.06.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 63934,42 грн.

Крім того, відповідач в період з 01 липня 2017 року по 30 червня 2021 року включно, не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою-розрахунком Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області та звіт про здійснення відрахування та виплати (а.с.40-46) та станом на 17.06.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 54736,20 грн.

З вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів передбаченої статтею 196 СК України.

Те, що заборгованість по сплаті аліментам виникла не з вини відповідача, таких доказів відповідач суду не подав.

Докази про зміну розміру заборгованості на час ухвалення судом рішення не надані.

З наданого позивачем ОСОБА_1 розрахунів неустойки (пені) по несплаті ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року до 30.06.2021 року вбачається, що він відповідає порядку та формулі нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на червень 2021 року складеного державним виконавцем Добровеличківського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) підтверджується, що за період з 01.07.2017 по 30.06.2021 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в загальному розмірі 63934,42 грн. та судом визначено розрахунок за кожним місяцем за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року в наступних розмірах:

за липень 2017 р. 936,50 * 1461 * 1% =13682,26 грн;

за серпень 2017 р. 936,50*1430 * 1% =13391,95 грн;

за вересень 2017 р. 936,50*1399 * 1% =13101,63 грн;

за жовтень 2017 р. 936,50*1369 * 1% =12820,68 грн;

листопад грудень інформація відсутня

за січень червень 2018 інформація відсутня

за липень 2018 р. 1512,75*1096 * 1% =16579,74 грн;

за серпень 2018 р. 1512,75*1065 * 1% =16110,79 грн;

за вересень 2018 р. 1512,75*1034 * 1% =15641,83 грн;

за жовтень 2018 р. 1584,25*1004 * 1% =15905,87 грн;

за листопад 2018 р. 1584,25*973 * 1% =15414,75 грн;

за грудень 2018 р. 1584,25*943 * 1% =14939,48 грн;

за січень 2019 р. 1514,50*912 * 1% =13812,24 грн;

за лютий 2019 р. 1514,50*881 * 1% =13342,74 грн;

за березень 2019 р. 1514,50*853 * 1% =12918,68 грн;

за квітень 2019 р. 1753*822 * 1% =14409,66 грн;

за травень 2019 р. 1753*792 * 1% =13883,76 грн;

за червень 2019 р. 1753*761 * 1% =13340,33 грн;

за липень 2019 р. 1846,75*731 * 1% =13499,75 грн;

за серпень 2019 р. 1846,75*700 * 1% =12927,25 грн;

за вересень 2019 р. 1846,75*669 * 1% =12354,76 грн;

за жовтень 2019 р. 2044*639 * 1% =13061,16 грн;

за листопад 2019 р. 2044*608 * 1% = 12427,52 грн;

за грудень 2019 р. 2044*578 * 1% =11814,32 грн;

за січень 2020 р. 1821,75*547 * 1% =9964,97 грн;

за лютий 2020 р. 1821,75*516 * 1% =9400,23 грн;

за березень 2020 р. 1821,75*488 * 1% =8890,14 грн;

за квітень 2020 р. 2323,25*457 * 1% =10617,25 грн;

за травень 2020 р. 2323,25*427 * 1% =9920,27 грн;

за червень 2020 р. 2323,25*396 * 1% =9200,07 грн;

за липень 2020 р. 2322,25*366 * 1% =8501,26 грн;

за серпень 2020 р. 2322,75*335 * 1% =7781,21 грн;

за вересень - листопад 2020 р. - відсутня інформація;

за грудень 2020 р. 2656,50*213 * 1% =5658,34 грн;

за січень 2021 р. 2656,50*182 * 1% =4834,83 грн;

за лютий 2021 р. 2656,50*151 * 1% =4011,31 грн;

за березень 2021 р. 2617,30*122 * 1% =3193,11 грн;

за квітень 2021 р. 2617,30*91 * 1% =2381,74 грн;

за травень 2021 р. 2617,30*61 * 1% =1596,55 грн;

за червень 2021 р. 2590,25*30 * 1% =777,07 грн;

Отже, загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року за розрахунком позивача становить - 383 397,21 грн.

Однак позивач в своєму розрахунку вказує, що пеня (неустойку) за прострочення відповідачем сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року в розмірі 383397,21 грн, відповідно до розрахунку суду пеня за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року становить 389 795,50 грн.

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на червень 2021 року складеного державним виконавцем Добровеличківського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) підтверджується, що за період з 01.07.2017 по 30.06.2021 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в загальному розмірі 345480,02 грн. та судом визначено розрахунок за кожним місяцем за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року в наступних розмірах:

за липень 2017 р. 713 * 1461 * 1% =10416,93 грн;

за серпень 2017 р. 713*1430 * 1% =10195,59 грн;

за вересень 2017 р. 713*1399 * 1% =9974,87 грн;

за жовтень 2017 р. 713*1369 * 1% =9760,97 грн;

листопад грудень інформація відсутня

за січень серпень 2018 інформація відсутня

за вересень 2018 р. 1512,75*1034 * 1% =15641,83 грн;

за жовтень 2018 р. 1584,25*1004 * 1% =15905,87 грн;

за листопад 2018 р. 1584,25*973 * 1% =15414,75 грн;

за грудень 2018 р. 1584,25*943 * 1% =14939,48 грн;

за січень 2019 р. 1514,50*912 * 1% =13812,24 грн;

за лютий 2019 р. 1514,50*881 * 1% =13342,74 грн;

за березень 2019 р. 1514,50*853 * 1% =12918,68 грн;

за квітень 2019 р. 1753*822 * 1% =14409,66 грн;

за травень 2019 р. 1753*792 * 1% =13883,76 грн;

за червень 2019 р. 1753*761 * 1% =13340,33 грн;

за липень 2019 р. 1846,75*731 * 1% =13499,75 грн;

за серпень 2019 р. 1846,75*700 * 1% =12927,25 грн;

за вересень 2019 р. 1846,75*669 * 1% =12354,76 грн;

за жовтень 2019 р. 2044*639 * 1% =13061,16 грн;

за листопад 2019 р. 2044*608 * 1% = 12427,52 грн;

за грудень 2019 р. 2044*578 * 1% =11814,32 грн;

за січень 2020 р. 1821,75*547 * 1% =9964,97 грн;

за лютий 2020 р. 1821,75*516 * 1% =9400,23 грн;

за березень 2020 р. 1821,75*488 * 1% =8890,14 грн;

за квітень 2020 р. 2323,25*457 * 1% =10617,25 грн;

за травень 2020 р. 2323,25*427 * 1% =9920,27 грн;

за червень 2020 р. 2323,25*396 * 1% =9200,07 грн;

за липень 2020 р. 2322,25*366 * 1% =8501,26 грн;

за серпень 2020 р. 2322,75*335 * 1% =7781,21 грн;

за вересень - листопад 2020 р. - відсутня інформація;

за грудень 2020 р. 1771*213 * 1% =3772,23 грн;

за січень 2021 р. 1771*182 * 1% = 3223,22 грн;

за лютий 2021 р. 1771*151 * 1% =2674,21 грн;

за березень 2021 р. 1744,80*122 * 1% =2128,66 грн;

за квітень 2021 р. 1726,80*91 * 1% =1571,39 грн;

за травень 2021 р. 1726,80*61 * 1% =1053,35 грн;

за червень 2021 р. 1726,80*30 * 1% =518,14 грн;

Отже, загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 01.07.2017 року по 30.06.2021 року за розрахунком позивача та суду становить - 345 480,02 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей виникла з вини відповідача ОСОБА_2 , оскільки доказів зворотнього відповідачем не подано, а тому є всі підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, проте враховуючи, що відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, тому суд вважає, що за таких обставин, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей слід задовольнити в межах позовних вимог у розмірі 63 934 грн 42 коп за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 та 54 736 грн 20 коп за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

З приводу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві представник позивача заявляла вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу (а.с.10).

19.10.2021 року на адресу суду було подано клопотання за змістом якої представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2900 грн понесені під час судового розгляду даної цивільної справи, на підтвердження долучила акт виконаних робіт та квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвокатом Єльніковою Н.О. також надано Договір №61 про надання правничої допомоги від 10.06.2021 року (а.с.47), додаткову угоду №1 від 10.062021 року (а.с.48), розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с.49), акт виконання послуг з надання правничої допомоги від 19.10.2021 року (а.с.65), відповідно до якого адвокатом Єльніковою Н.О. було виконано слідуючий об`єм робіт за вартістю: 200 грн за надання консультації, 400 грн вивчення документів та матеріалів справи, 600 грн розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, 400 грн підготовка позовної зави, 300 грн копіювання додатків та підготовка копії для сторони, 1000 грн представництво в судовому засіданні Новоукраїнського районного суду, розрахункову квитанцію №5 від 12.06.2021 року (а.с.66).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу здійснюється судом лише за клопотанням іншої сторони ( ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ( ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує складність даної справи, яка не є складною та практику Європейського суду з прав людини щодо завищення витрат на правничу допомогу.

З обсягом робіт, який був виконаний адвокатом згідно акту виконання послуг з надання правничої допомоги, суд не може погодитися повністю, оскільки представником зазначено, що представництво в суді 1 інстанції (2 засідання) Новоукраїнського районного суду має вартість 1000 грн, однак перевіривши матеріали справи вбачається, що жодного судового засідання по справі не відбувалося, фіксування за допомогою технічного засобу не проводилося, розгляд справи проводився без участі адвоката Єльнікової Н.О., за наявності її заяв.

А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, відсутності судових засідань за участю адвоката, з врахуванням вимог розумності і справедливості, критерії розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1900 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 908,40 грн.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 180-184, 192, 196 СК України, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з 01 липня 2017 року по 30 червня 2021 року у розмірі 63 934 (шістдесят три тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 01 липня 2017 року по 30 червня 2021 року у розмірі 54 736 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот тридцять шість) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп. в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя: А. А. Русіна