Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2706/21

Провадження № 2/126/259/2022

"19" травня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплачені аліменти,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплачені аліменти, яку мотивує тим, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 19.05.2016 року (набуло законної сили 01.06.2016 року) було вирішено змінити розмір стягуваних з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь позивача з твердої грошової суми на аліменти в розмірі 1/3 частина від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи з 09.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач належним чином та в повному обсязі дане рішення суду не завжди виконував, в зв`язку з чим за деякий період існувала заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості з Бершадського районного відділу ДВС у виконавчому провадженні № 51434517за період з 01.09.2015 року по 01.12.2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Беручи до уваги розрахунок заборгованості, розмір пені за несплачені аліменти відповідача за період з квітня 2016 по серпень 2021 року складає:

- квітень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 25.05.2016 року, 24 дні прострочення): 918,67 * 1% * 24 =220,48 грн.

- травень 2016 року (заборгованість 330,43 грн., сплачена 27.12.2016 року, 209 днів прострочення): 330,43 * 1% * 209 = 690,59 грн.

- червень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 179 днів прострочення): 918,67 * 1% * 179 = 1644,41 грн.

- липень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 148 днів прострочення): 918,67 * 1% * 148 = 1359,63 грн.

- серпень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 117 днів прострочення): 918,67 * 1% * 117= 1074,84 грн.

- вересень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 87 днів прострочення): 918,67 * 1% * 87 = 799,24 грн.

- жовтень 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 56 днів прострочення): 918,67 * 1% * 56 = 514,45 грн.

- листопад 2016 року (заборгованість 918,67 грн., сплачена 27.12.2016 року, 26 днів прострочення): 918,67 * 1% * 26 = 238,85 грн.

- січень 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 201 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 201 =2142,66 грн.

- лютий 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 173 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 173 = 1844,18 грн.

- березень 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 142 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 142 = 1513,72 грн.

- квітень 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 112 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 112 = 1193,92 грн.

- травень 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 81 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 81 = 863,46 грн.

- червень 2017 року (заборгованість 1066,67 грн., сплачена 21.08.2017 року, 51 днів прострочення): 1066,67 * 1% * 51 = 543,66 грн.

- липень 2017 року (заборгованість 1527,33 грн., сплачена 21.08.2017 року, 20 днів прострочення): 1527,33 * 1% * 20 = 305,40 грн.

- вересень 2017 року (заборгованість 527,33 грн., сплачена 23.10.2017 року, 22 днів прострочення): 527,33 * 1% * 22 = 115,94 грн.

- листопад 2017 року (заборгованість 727,33 грн., сплачена 19.12.2017 року, 18 днів прострочення): 723,33 * 1% * 18 = 130,14 грн.

- січень 2018 року (заборгованість 329,67 грн., сплачена 10.05.2018 року, 98 днів прострочення): 329,67* 1% * 98 =322,42 грн.

- лютий 2018 року (заборгованість 1829,67 грн., сплачена 10.05.2018 року, 70 днів прострочення): 1829,67* 1% * 70 = 1280,30 грн.

- березень 2018 року (заборгованість 1829,67 грн., сплачена 10.05.2018 року, 39 днів прострочення): 1829,67* 1% * 39 = 713,31 грн.

- квітень 2018 року (заборгованість 1829,67 грн., сплачена 10.05.2018 року, 9 днів прострочення): 1829,67* 1% * 9 = 164,61 грн.

- вересень 2018 року (заборгованість 1982,36 грн., сплачена 10.10.2018 року, 9 днів прострочення): 1982,36* 1% * 9 = 178,38 грн.

- листопад 2018 року (заборгованість 1982,36 грн., сплачена 13.03.2019 року, 102 днів прострочення): 1982,36* 1% * 102 = 2021,64 грн.

- грудень 2018 року (заборгованість 2237,67 грн., сплачена 13.03.2019 року, 71 днів прострочення): 2237,67* 1% * 71 = 1588,27 грн.

- січень 2019 року (заборгованість 2237,67 грн., сплачена 13.03.2019 року, 40 днів прострочення): 2237,67* 1% * 40 = 894,80 грн.

- лютий 2019 року (заборгованість 2237,67 грн., сплачена 13.03.2019 року, 12 днів прострочення): 2237,67* 1% * 12 = 268,44 грн.

- червень 2019 року (заборгованість 2425,00 грн., сплачена 09.08.2019 року, 39 днів прострочення): 2425,00 * 1% * 39 = 945,75 грн.

- липень 2019 року (заборгованість 2425,00 грн., сплачена 09.08.2019 року, 8 днів прострочення): 2425,00 * 1% * 8 = 194 грн.

- вересень 2019 року (заборгованість 2425,00 грн., сплачена 11.11.2019 року, 41 днів прострочення): 2425,00 * 1% * 41 = 994,25 грн.

- жовтень 2019 року (заборгованість 2425,00 грн., сплачена 11.11.2019 року, 10 днів прострочення): 2425,00 * 1% * 10 = 242,50 грн.

- грудень 2019 року (заборгованість 2669,67 грн., сплачена 22.01.2020 року, 21 днів прострочення): 2669,67 * 1% * 21 = 560,49 грн.

- лютий 2020 року (заборгованість 2854,67 грн., сплачена 13.03.2020 року, 12 днів прострочення): 2864,67* 1% * 12 = 343,68 грн.

- квітень 2020 року (заборгованість 2890,67 грн., сплачена 11.06.2020 року, 36 днів прострочення): 2890,67* 1% * 36 = 1040,40 грн.

- травень 2020 року (заборгованість 2890,67 грн., сплачена 11.06.2020 року, 5 днів прострочення): 2890,67 * 1% * 5 = 144,50 грн.

- червень 2020 року (заборгованість 90,67 грн., сплачена 06.08.2020 року, 38 днів прострочення): 90,67* 1% * 38 = 34,45 грн.

- липень 2020 року (заборгованість 2673,00 грн., сплачена 06.08.2020 року, 7 днів прострочення): 2673,00* 1% * 7 =187,11 грн.

- вересень 2020 року (заборгованість 2673,00 грн., сплачена 26.10.2020 року, 25 днів прострочення): 2673,00* 1% * 25 = 668,25 грн.

- січень 2021 року (заборгованість 3119,00 грн., сплачена 03.03.2021 року, 30 днів прострочення): 3119,00* 1% * 30 = 935,70 грн.

- лютий 2021 року (заборгованість 3119,00 грн., сплачена 03.03.2021 року, 2 днів прострочення): 3119,00* 1% * 2 = 62,38 грн.

- травень 2021 року (заборгованість 3184,33 грн., сплачена 07.06.2021 року, 6 днів прострочення): 3184,33* 1% * 6 = 190,98 грн.

- серпень 2021 року (заборгованість 3797,33 грн., сплачена 27.09.2021 року, 26 днів прострочення): 3797,33* 1% * 26 = 987,22 грн.

Всього (за весь період) - 30159, 35 грн..

Враховуючи вимоги ч.1 ст.196 СК України, згідно якої пеня стягується

не більше 100 % заборгованості, вона претендує на суму 30159,35 грн. пені за несплату аліментів.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 30159,35 грн... Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить здійснювати розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не подав.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 19.05.2016 року (набуло законної сили 01.06.2016 року) було вирішено змінити розмір стягуваних з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь позивача з твердої грошової суми на аліменти в розмірі 1/3 частина від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи з 09.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка стверджує, що відповідач належним чином та в повному обсязі дане рішення суду не завжди виконував, в зв`язку з чим існує заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості з Бершадського районного відділу ДВС у виконавчому провадженні № 51434517 за період з 01.09.2015 року по 01.12.2021 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, розмір пені за несплачені аліменти відповідача за період з квітня 2016 по серпень 2021 року складає: складає 30159 грн. 35 коп..

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18.

03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16 чітко роз`яснила порядок нарахування пені у разі прострочення (несплати) аліментів на утримання дитини. Так, у постанові ВП ВС вказано, що в разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів в поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Згідно наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів, останній має загальний розмір пені за період з квітня 2016 по серпень 2021 року 30159 грн. 35 коп..

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 126/353/16-ц від 13.06.2016 року виданого Бершадським районним судом Вінницької області відповідач дійсно має заборгованість зі сплати аліментів, і щомісячні платежі зі сплати аліментів здійснював нерегулярно.

Враховуючи те, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів на утримання дитини виникла з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи наявні докази, правову позицію ВП ВС від 03.04.2019 р. та обмеження, що встановлені ч. 1 ст. 196 СК України, суд вважає, що загальна сума пені у зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів відповідача становить 30159 грн. 35 коп..

Статтею 133 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу.

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду витяг з угоди про надання правової допомоги від 25.10.2021 року, укладений між адвокатом Власюком І.Т. та позивачкою ОСОБА_1 ..

Відповідно до копії квитанції від 25.10.2021 року, за надання правничої допомоги у даній цивільній справі позивачка сплатила адвокату 1000 грн., а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу саме в такому розмірі.

Згідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 при звернені до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 2, 4, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 265, 273, 274, 353, 354ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення пені за несплачені аліменти задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 30159 (тридцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 35 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 (одну тисячу) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь