Справа № 703/1137/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», про визнання кредитного договору припиненим

встановив:

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: визнати кредитний договір від 19 лютого 2007 року №057-99/К-07 укладений між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», припиненим, внаслідок його повного виконання; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір споживчого кредиту №200109600, згідно з умовами якого банківська установа на ім`я позивача відкриває картковий рахунок з якого позивач мала право знімати певні суми, в розмірах затвердженого банком ліміту з подальшим поповненням рахунку. Позивач користувалася вказаним картковим рахунком відповідно до умов укладеного кредитного договору. В травня 2016 року позивач отримала письмове повідомлення за підписом директора Департаменту ризику менеджменту від 20 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський», а також повідомлення директора ТОВ «ФК «Плеяда» про те, що відповідно до договору №1905 від 19 травня 2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» відбулося відступлення вимоги кредитора. Також у повідомленні визначено розмір заборгованості за кредитним договором у сумі 7490 гривень 60 копійок з зазначенням реквізитів платежу на ТОВ «ФК «Фагор», а також копія договору факторингу №1905. В обумовлений термін, протягом 12 місяців, в травні 2017 року позивачем було погашено повністю заборгованість по кредиту. В листопаді 2020 року позивач отримала повідомлення за підписом директора ТОВ «Діджи Фінанс» про те, що в результаті перемоги на відкритих торгах ПАТ «Банк Михайлівський» переуступив право вимоги по кредитному договору №200109600 від 20 вересня 2014 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс» та запропоновано в найкоротший термін погасити заборгованість по кредитному договору за №200109600 від 20 вересня 2014 року в розмірі 21544 гривні 50 копійок. Як на підтвердження вимоги до повідомлення було додано копію договору №7-БМ від 20 липня 2020 року про відступлення права вимоги, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс». В даний час Господарським судом м. Києва розглядається справи №910/11298/16 за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» про визнання договору факторингу №1905 від 19 травня 2016 року укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» та застосування наслідків нікчемності. Внаслідок укладення між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» договору факторингу №1905 від 19 травня 2016 року було сплачено на користь банку обумовлену суму, а банк передав всю інформацію по кредитним договорам, а також всі кредитні договори, тому як документи є істотною вимогою договору факторингу. Крім того, якщо до даного часу судом не визнано нікчемність договору факторингу №1905 від 19 травня 2016 року і вся документація з приводу кредитних договорів знаходиться у ТОВ «ФК «Фагор», то які документи і інформація щодо клієнтів могла бути передана банком новому кредитору. Під час дії факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, який на час його виконання не був визнаний недійсним, позивач виплатила заборгованість по кредиту новому кредитору, внаслідок чого не зобов`язана повторно сплачувати таку заборгованість. Вважає вимогу ТОВ «Діджи Фінанс» про повторну виплату коштів за кредитним договором незаконною, в зв`язку з його повним виконанням зі сторони кредитора. З врахуванням викладених обставин, позивач звернулася до суду з даним позовом.

07 квітня 2021 року ухвалою судді Кирилюк Н.А. відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено право відповідача на подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив.

20 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ТОВ «Діджи Фінанс» на позов ОСОБА_1 , відповідно до якого, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Так, 20 вересня 2014 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем було укладений кредитний договір №200109600. 20 липня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір №7_БМ про відступлення права вимоги, відповідно до якого, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право кредитора за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року, укладеного з позивачем. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» є новим кредитором позивача за вказаним кредитним договором. Згідно Реєстрів кредитних договорів до договору №7_БМ від 20 липня 2020 року про відступлення права вимоги, у позивача існує заборгованість у розмірі 17953 гривні 50 копійок, що складається: сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту у валюті договору - 6947 гривень 32 копійки; сума заборгованості за відсотками у валюті договору - 11006 гривень 18 копійок. Позивач вважає, що кредитний договір №200109600 від 20 вересня 2014 року є припиненим, оскільки останній сплатив суму заборгованість на користь ТОВ «ФК «Фагор», яке нібито є законним правонаступником ТОВ «ФК «Плеяда». В свою чергу, ТОВ «Діджи Фінанс» є законним правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року про відступлення прав вимоги та є законним правонаступником за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року. Отже, позивач має оплатити борг належному кредиторові яким є ТОВ «Діджи Фінанс», тільки в цьому випадку правовідношення між кредитором та боржником буде вважатись припиненим внаслідок належного виконання зобов`язання за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року. В Господарському суді міста Києва розглядається справа №910/11298/16 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права щодо договору №7_БМ від 20 липня 2020 року про відступлення прав вимоги укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський». 05 квітня 2021 року Господарським судом міста Києва зареєстровано апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №7_БМ від 20 липня 2020 року, відступлено право вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором, заборгованість за яким станом на 20 липня 2020 року становила 19459 гривень 46 копійок, а станом на сьогодні заборгованість позивача є не погашеною. ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» дотримані всі умови регламентовані чинним законодавством та договором. Укладений договір відступлення прав вимоги №7_БМ від 20 липня 2020 року передбачає лише заміну кредитора у зобов`язанні, він не припиняє самого зобов`язання, а тільки приводить до вибуття однієї з його сторін, на місце якої приходить інша особа. При цьому, особа кредитора у зобов`язанні не має значення, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки позивача. З врахуванням викладеного, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На підставі розпорядження керівника апарату Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2021 року №544, повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями вказана цивільна справа передана на розгляд судді Ігнатенко Т.В.

Ухвалою судді Ігнатенко Т.В. від 05 жовтня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до свого провадження та, в зв`язку зі зміною складу суду, вирішено розгляд справи по суті проводити повторно.

09 листопада 2021 року ухвалою суду до участі у справі залучено як третю особу ТОВ «ФК «Фагор».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи ТОВ «ФК «Фагор» у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Письмових пояснень щодо позову, а також документів, які були витребувані ухвалою суду за клопотання позивача, до суду не направив.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена у письмовій формі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 підписала заяву (оферту) №200109600, якою запропонувала ПАТ «Банк Михайлівський» на умовах викладених в заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, зазначених в ОП заяві та Тарифах по картках банку, укласти з нею договір про надання та використання платіжної картки в рамках якого: відкрити на її ім`я поточний рахунок операції,, за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки з дебетно-кредитним порядком обслуговування; випустити на її ім`я платіжну картку, тип якої вказаний в ОП Заяви; погодилася з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про картку будуть являтися Умови по картках та Тарифи по картках з якими вона ознайомилася повністю та згодна з їх змістом; прийняттям банком її заяви(оферти)про укладення договору про картку будуть дії банку по відкриттю їй рахунку картки; розмір ліміту буде встановлений банком самостійно на підставі відомостей, повідомлених нею банку (а.с.8).

Листом від 20 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомило ОСОБА_1 про те, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 20 вересня 2014 року, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і позичальником ОСОБА_1 разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. На виконання умов кредитного договору просила з моменту отримання цього повідомлення перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором станом на 19 травня 2016 року зі сплати основної суми заборгованості (суми кредиту), процентів та штрафів (пені) та інших платежів за реквізитами наданими фактором (а.с.15).

Листом від 20 травня 2016 року ТОВ «ФК «Плеяда» повідомило ОСОБА_1 про те, що між ТОВ «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу №1905 від 19 травня 2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 20 вересня 2014 року, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і позичальником ОСОБА_1 разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. В подальшому, ТОВ «ФК «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоговим за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор», відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року. Враховуючи викладене, для виконання зобов`язань за кредитним договором, просило здійснювати погашення поточної заборгованості суми, що сформувалася станом на 20 травня 2016 року та складає 7490 гривень 60 копійок рівними частинами кожного 10 числа протягом місяців з дати складання цього листа за реквізитами ТОВ «ФК «Фагор» (а.с.16).

Як вбачається з квитанцій №65206419 від 10 серпня 2016 року, №55599163 від 08 липня 2016 року, №11472 від 10 червня 2016 року, №0..1 від 10 квітня 2017 року, №94 від 10 вересня 2016 року, №0.0.722267183.1 від 10 березня 2017 року, №0.0.715852640.1 від 27 лютого 2017 року, позивачем ОСОБА_2 , на виконання зобов`язань за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року, перерахувала на рахунок ТОВ «ФК «Фагор», який зазначений у вищевказаному повідомленні ТОВ «ФК «Плеяда», грошові кошти у загальній сумі 8820 гривень 00 копійок (а.с.18-21).

04 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Фагор» видано ОСОБА_2 довідку, відповідно до якої, ТОВ «ФК «Фагор» станом на 04 листопада 2019 року є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 за договором№200109600 від 20 вересня 2014 року повідомляє, що станом на 04 листопада 2019 року заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий. Додатково повідомив, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема, ст.204, 1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки, відповідно до чинного законодавства України, вирішення судом спору, який існує між кредиторами буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «Фагор», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення. Виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника (клієнта) за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно. Отже, в даному випадку інтереси клієнта, що повернув у повному обсязі заборгованість на користь ТОВ «ФК «Фагор», повністю захищені законодавством України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст.516 ЦК України, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що станом на 04 листопада 2019 року позивачем ОСОБА_2 у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року.

Однак, незважаючи на це, ТОВ «Діджи Фінанс» за вихідним №10381 від 13 жовтня 2020 року направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору №200109600 від 20 вересня 2014 року, яким повідомило, що на підставі ст.530, 1077, 1082, 1084 ЦК України 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20 липня 2020 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав кредитора до неї. Не виключаємо можливості появи складнощів, пов`язаних із відступленням прав вимоги від ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «Діджи Фінанс», тому для її розуміння додано вкладення із ілюстративною хронологією подій в частині відступлення прав вимоги по кредитному портфелю ПАТ «Банк Михайлівський». Станом на 20 липня 2020 року розмір її заборгованості за кредитним договором становить 21544 гривні 50 копійок. На правах єдиного законного кредитора вимагав добровільного погашення боргу у розмірі 21544 гривні 50 копійок до 15 листопада 2020 року за реквізитами ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.13).

Відповідно до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (а.с.22-25).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, яка набрала законної сили, вирішено: апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на рішення Господарського суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі № 910/11298/16 задовольнити; рішення Господарського суду м. Києва від 04 березня 2021 року у справі №910/11298/16 скасувати, в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині; застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2; визнати відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу; визнати недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор»; зобов`язати ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський», згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2; визнати відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року №1 та додатках до нього.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно ч.1 ст.236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «Фагор» від ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань за кредитним договром №200109600 від 20 вересня 2014 року, на підставі недійсного правочину, підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «Діджи Фінанс», який 20 липня 2020 року, на підставі укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» договору №7_БМ, набув прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, саме ТОВ «ФК «Фагор».

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року по справі №910/11298/16, судом встановлено, що 30 травня 2016 року, згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37, затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30 травня 2016 року №1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемностію.

Разом з тим, будь-яких доказів направлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення на адресу позивача ОСОБА_1 про встановлення банком вищевказаних обставин, а також роз`яснення їх наслідків, зокрема, щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», а не на рахунки ТОВ «ФК «Плеяда» або ТОВ «ФК «Фагор», матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

За вказаних обставин, у позивача ОСОБА_1 , з часу отримання повідомлення ПАТ «Банк Михайлівський» від 26 травня 2016 року про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Плеяда», яке у подальшому відступило право вимоги ТОВ «ФК «Фагор», були відсутні підстави для погашення заборгованості за кредитним договором на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 сплачено заборгованість за кредитним договором у повному обсязі на рахунок ТОВ «ФК «Фагор» до відступлення 20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» прав вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс» та отримання нею від ТОВ «Діджи Фінас» відповідного повідомлення, яке направлено на її адресу лише 13 жовтня 2020 року.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконання позивачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року, укладеним між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» є належним виконанням зобов`язань, внаслідок чого вимога ТОВ «Діджи Фінанс» про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року у розмірі 21554 гривні 50 копійок є не законною та не обґрунтованою, оскільки договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, в зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника, як споживача банківських послуг, ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено порушення прав ОСОБА_1 , які підлягають захисту, оскільки на виконання кредитного договору нею повністю сплачено суму кредитних коштів, що підтверджується квитанціями, які наявні в матеріалах справи, в зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача ОСОБА_1 обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому, суд вважає, що при складанні ОСОБА_1 позовної заяви у її прохальній частині була допущена описка у номері та даті кредитного договору, який вона просить визнати припиненим, яка жодним чином не вплинула на подані сторонами доводи, заперечення та докази.

Так, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, в його описовій частині виклала обставини, які, на її думку, свідчать про виконання нею своїх зобовязань саме за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року, укладеного нею з ПАТ «Банк Михайлівський», та додала відповідні докази на підтвердження даних обставин, в свою чергу, у відповідача ТОВ «Діджи Фінанс», після отримання копії позовної заяви, не виникло жодних сумнівів, що спір виник саме на підставі №200109600 від 20 вересня 2014 року, який укладений між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки його відзив на позов та подані докази стосуються саме вказаного договору.

За вказаних обставин, описка позивача у номері та даті договору, який підлягає припиненню, не є суттєвою та не може бути підставою для відмови у належному захисті її прав, які, як встановлено під час судового розгляду, були порушені.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції №55159771 від 02 квітня 2021 року, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок.

При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з отримання правової допомоги, оскільки такі витрати належними та допустимими доказами не підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», про визнання кредитного договору припиненим - задовольнити.

Визнати припиненим зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , за кредитним договором №200109600 від 20 вересня 2014 року, укладеного нею з Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, .

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», адреса: 01103, м. Київ, вул. Німанська, 3, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко