Справа №443/1993/21
Провадження №2/443/214/22
РІШЕННЯ

іменем України

27 травня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада с.Бориничі в особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, була рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області; визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0153646 від 17.05.1997 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №819.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 287 від 17.08.2021 року, ОСОБА_3 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №12. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався. Разом з нею до дня смерті проживала без реєстрації сестра ОСОБА_4 , доглядала її під час хвороби. ОСОБА_4 в шестимісячний термін після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила у володіння спадковим майном, займалася похоронами та обробляла земельні ділянки. На момент смерті ОСОБА_3 найближчою її родичкою була сестра ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_4 постійно проживала із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку пай на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року, що вона фактично успадкувала після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , однак юридично не оформила. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 288 від 17.08.2021 року, ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , а/з №43. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_4 посвідчувався заповіт в користь ОСОБА_5 , зареєстровано у реєстрі №13 від 05.03.1998 року. Разом з нею до дня смерті проживав без реєстрації ОСОБА_5 , доглядав її під час хвороби. ОСОБА_5 , в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у володіння спадковим майном, займався похоронами та обробляв земельні ділянки. Інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 не було. Оскільки ОСОБА_5 постійно проживав із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті ОСОБА_4 , однак юридично не оформив. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 289 від 17.08.2021 року ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила 03.06.2009 року. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_5 заповіт не посвідчувався. Разом з ним до дня смерті проживав син ОСОБА_1 , доглядав його під час хвороби. ОСОБА_6 , в шестимісячний термін після смерті батька ОСОБА_5 , вступив у володіння спадковим майном, займався похоронами та обробляв земельні ділянки. Окрім позивача спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка покійного ОСОБА_2 . Колишня дружина покійного - ОСОБА_7 не мала права спадкувати, оскільки шлюб між нею та спадкодавцем розірвано. ОСОБА_2 у шестимісячний термін після смерті батька звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №798 від 27.11.2009 року. Оскільки позивач постійно проживав у с Бориничі із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив.

03.12.2021 року позивач звернувся в Жидачівську Державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Чорноострівської сільської ради. Окрім того позивач не може метричними даними підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що у свою чергу призводить до неможливості юридично оформити спадщину після смерті батька.

За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 26.01.2022 року в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачіввський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністеррства юстиції (м.Львів) в особі керівника в строк до 15 лютого 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірені копії: актового запису про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бориничі, Жидачівського району Львівської області, актовий запис №12; актового запису про смерть ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бориничі, Жидачівського району Львівської області, актовий запис №43. Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору в особі керівника в строк до 15 лютого 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №798/2009, яка була заведена після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08.02.2022 року начальником Жидачіввського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністеррства юстиції (м.Львів) надіслано копії актового запису про смерть №12 від 26.02.1998 року на ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений виконавчим комітетом Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області та актовий запис про смерть №43 від 17.10.2003 року на ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений виконавчим комітетом Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

15.02.2022 року завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусеком В.В. надіслано копію спадкової справи №798/2009 від 27.11.2009 року, яка була заведена після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України їй зрозумілі. Крім того, просить розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи в суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. Крім того, просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть №12 від 26.02.1998 року, який складений виконавчим комітетом Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.(а.с.50).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входило право на земельну на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року (а.с.21).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Згідно довідки Ходорівської міської ради № 287 від 17.08.2021 року, ОСОБА_3 проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №12. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_3 в даному господарстві вона була прописана сама одна. Разом з нею до дня смерті проживала без реєстрації сестра ОСОБА_4 , доглядала її під час хвороби. ОСОБА_4 в шестимісячний термін після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступила у володіння спадковим майном, займалася похоронами та обробляла земельні ділянки (а.с.12).

Оскільки ОСОБА_3 заповіту не залишала то спадкування відбулося за законом.

Згідно ст.530 ЦК УРСР 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги, або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так з боку матері.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_4 постійно проживала із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67579706 від 02.12.2021 року, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією актового запису про смерть №43 від 17.10.2003 року, який складений виконавчим комітетом Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.(а.с.49).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входило право на земельну частку пай на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року, що вона фактично успадкувала після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , однак юридично не оформила.

За життя ОСОБА_4 , 05.03.1998 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Чорноострівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 13, згідно якого остання заповіла усе своє майно ОСОБА_5 (а.с.15), та який на час смерті заповідача не змінений та не скасований, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №25751448 від 24.12.2010 року (а.с.16).

Згідно довідки Ходорівської міської ради № 288 від 17.08.2021 року, ОСОБА_4 проживала і була прописана в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , а/з №43. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_4 посвідчувався заповіт в користь ОСОБА_5 , зареєстровано у реєстрі №13 від 05.03.1998 року. На день смерті ОСОБА_4 в даному господарстві вона була прописана сама одна. Разом з нею до дня смерті проживав без реєстрації ОСОБА_5 , доглядав її під час хвороби. ОСОБА_5 , в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у володіння спадковим майном, займався похоронами та обробляв земельні ділянки (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Судом також встановлено, що інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 не було.

Оскільки ОСОБА_5 постійно проживав із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив, також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67579801 від 02.12.2021 року, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Бориничі помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 04.06.2009 року (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №01536646 від 17.05.1997 року, що він фактично успадкував після смерті ОСОБА_4 , однак юридично не оформив.

Згідно довідки Ходорівської міської ради № 289 від 17.08.2021 року ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила 03.06.2009 року. У виконкомі Чорноострівської сільської ради від імені ОСОБА_5 заповіт не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_5 в даному господарстві він був прописаний один. Разом з ним до дня смерті проживав син ОСОБА_1 , доглядав його під час хвороби. ОСОБА_6 , в шестимісячний термін після смерті батька ОСОБА_5 , вступив у володіння спадковим майном, займався похоронами та обробляв земельні ділянки (а.с.19).

Оскільки заповіту ОСОБА_5 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що крім позивача спадкоємцем першої черги спадкування за законом є тільки дочка покійного ОСОБА_2 , оскільки колишня дружина покійного - ОСОБА_7 не мала права спадкувати, оскільки шлюб між нею та спадкодавцем розірвано 30.11.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 від 30.11.1999 року (а.с.11).

ОСОБА_2 у шестимісячний термін після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №798 від 27.11.2009 року (а.с.51-68) та остання юридично оформила спадщину після смерті батька відносно земельної частки (паю), отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.08.2017 року, а саме права на земельну частку (пай) в ССП ім. П.Сагайдачного на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, розміром 2,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який належав померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0153242, виданого Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 24.10.1996 року на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 року №659 (а.с.64).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивач постійно проживав у с Бориничі із батьком на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, постановою завідувача Жидачівською ДНК №436/02-31 від 03.12.2021 року ОСОБА_8 , відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із тим, що у нього відстуні правовстановолюючі документи на земельну частку (пай), що знаходяться на території Чорноострівської сільської ради, Жидачівського району, Львівської області, що належала померлому і є спадковим майном (а.с.23).

Окрім того позивач не може метричними даними підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.10).

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні, кожен окремо, дали покази про те, що ОСОБА_3 була цивільною дружиною батька позивача ОСОБА_5 . ОСОБА_3 мала рідну сестру ОСОБА_4 , яка дітей не мала та жила одна. ОСОБА_5 опікувався ОСОБА_4 до самої її смерті.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин необхідний позивачу для реалізації його спадкових прав.

Крім того, факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою Ходорівської міської ради № 287 від 17.08.2021 року, де вказано, що дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 з нею проживала сестра ОСОБА_4 (а.с.12).

Суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, суд приходить до переконання, що матеріалами справи, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, була рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, а тому позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Предметом спору у даній справі є земельна частка (пай) площею 2,15 умовних кадастрових гектари, розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із вимогами ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач стверджує, що Сертифікат на право на земельну частку пай втрачено.

Доказом того, що покійна ОСОБА_3 отримала право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153646 від 17.05.1997 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №819, є довідка управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17.09.2021 року №97-13-0.22-41/375-21 (а.с.21).

Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), яка знаходяться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, була рідною сестрою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай) на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 2,15 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0153646 від 17.05.1997 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №819.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 червня 2022 року.

Головуючий суддя С.І Сливка