Справа № 946/8320/21
Провадження № 2/946/1093/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання - Іванової Л.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від себе та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

04.10.2021 року ОСОБА_1 яка діє від себе та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона та її малолітня донька є власницями житлового блоку № 9-а, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, проте фактично за вказаною адресою не проживає з вересня 2019 року, його реєстрація чинить позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні квартирою.

Заяви, клопотання

24.01.2022 від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника.

24.01.2022 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Аргументи учасників справи

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 24.01.2022 позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 24.01.2022 позовні вимоги визнав.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, згідно заяви від 05.01.2022 повноваження у сфері реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання не належить до компетенції територіальних органів та підрозділів ДМС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та її малолітня донька ОСОБА_2 є співвласником житлового блоку № 9-а, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 159 від 21.11.2016 (а.с. 8).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий блок АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9)

Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 10.11.2021 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 23.02.2012 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 21).

Позиція суду

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 колишній чоловік позивачки, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2020, справа №946/7866/19, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, позивачка ОСОБА_4 є донькою відповідача.

Відповідач фактично за вказаною адресою не проживає з вересня 2019 року, його реєстрація чинить позивачкам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 131, 223, 258, 263-265, 279, 280 ЦПК України, ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим блоком АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повний текст рішення складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя: Г.І.Смокіна