Справа № 355/604/20
Провадження № 2/355/31/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Баришівський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді Червонописького В.С.,
секретаря судового засідання Котенко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг постачання природного газу, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 15 471,36 грн., інфляцію 5 262,75 грн. та судового збору.
Позовні вимоги мотивовані наступним.
На підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам відповідач споживав газ у квартирі АДРЕСА_1 .
У період з 01.07.2015 по 17.05.2019 рік у відповідача виникла заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 5 262,75 грн. Оскільки в добровільному порядку наявна заборгованість не погашена, то позивач звернувся до суду.
03.06.2020 ухвалою суду справу прийнято до провадження судді ОСОБА_2 .
У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 531 від 06.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
16.05.2022 представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримали в повному обсязі
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався. Про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином у тому числі, через розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 п. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:
ОСОБА_1 у період з 01.07.2015 по 17.05.2019 споживав природний газ, який постачався газопостачальною організацією ТОВ «Київоблгаз збут». Сплачуючи за фактично спожитий газ, ОСОБА_1 погодився з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Згідно пункту 1.1. Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, та є однаковим для всіх побутових споживачів України.
Згідно з пунктом 4.4. Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.
Споживач розраховується з постачальником за природній газ за ціною, що становить 6,879 грн. (п.4.1. Типового договору).
Ціна на газ має зазначатися позичальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) по сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 4.2. Типового договору).
17.05.2019 газопостачання до будинку відповідача було припинено в зв`язку з виникненням у сумі 5 263,75 грн. Факт проведення відключення від газопостачання підтверджується Актом про відключення об`єкту (газових приладів) від 17.05.2019 (а.с. 8).
Заборгованість виникла за період з 01.11.2018 по 17.05.2019, що підтверджується довідкою позивача про фінансовий стан відповідача (а.с. 7).
Як зазначає позивач, за вказаний період відповідач спожив 729,33 м3 (з яких 717,59 м3 спожито до травня 2019 року, а 11,74 м3 спожито у травні 2019 року).
Позивач надав суду наступний розрахунок суми боргу за газ:
-717,59 м3 ?8,55 грн. (ціна на газ у 2018) = 6 134,55 грн.
-11,74 м3 ?8,24 грн. (ціна на газ у 2019) = 96,68 грн.
Також, за попередні періоди відповідач мав заборгованість у розмірі 31,51 грн.
На дату виникнення заборгованості відповідач сплатив 1 000,00 грн.
Отже, залишок непогашеної заборгованості станом на дату подачі позову становить: (6 134,55 грн. + 96,68 грн. + 31,51 грн.) - 1 000,00 грн. = 5 262,75 грн.
Для розрахунку заборгованості, позивав брав ціну за споживання природного газу, встановлену постановами Кабінету Міністрів України у наступних розмірах:
З листопада 2018 року 8,55 грн. за 1 куб. .м для всіх побутових споживачів, ціну встановлено постановою КМУ №867 від 19.10.2018
З травня 2019 року 8,24 грн. за 1 куб. .м для всіх побутових споживачів, ціну встановлено постановою КМУ №380 від 08.05.2019 та від 19.10.2018 №867.
Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 Закону України «Про ринок природного газу»).
Відповідно до пункту 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України - в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.11.2018 року по 17.05.2019 року у розмірі 5 262 грн. 75 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК, ст. ст. 15, 16, 526, 527, 530, 625, 629 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг постачання природного газу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В.ЧЕРВОНОПИСЬКИЙ