Дата документу 02.06.2022 Справа № 331/1081/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/1081/21Головуючий у 1-й інстанції Світлицька В.М. Повний текст рішення складено 12.11.2021 року.
Пр. № 22-ц/807/639/22Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-2), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 24131,59 грн., зазначаючи період нарахування останньої за період заборгованості по аліментам з квітня 2020 року по січень 2021 року (а.с.2), хоча за її розрахунком остання становить 35223,02 грн., проте, стягнута пеня не може бути більше 100% заборгованості по аліментам, яка станом на 01.03.2021 року становить 24131,59 грн. (розрахунок державного виконавця станом на 01.03.2021 року а.с.12-13).

В обґрунтування вищезазначеного позову позивач також додатково зазначала, що на підставі виконавчого листа № 336/367/16-ц, виданого 16.05.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2016 р., і до повноліття найстаршої дитини. Однак, відповідач рішення суду щодо сплати коштів на утримання дитини не виконує належним чином, внаслідок чого за ним утворилась вищезазначена заборгованість по виплаті аліментів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Світлицьку В.М. (а.с. 15).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 21) у цій справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2021 року (а.с. 79-80) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 85-94) просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та прийняти рішення про часткове задоволення позову, стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у сумі 20000,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 104).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі відкрито 24 грудня 2021 року (а.с. 108), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 109).

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі (а.с. 119-123).

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), відпустки судді-доповідача у період з 18 лютого 2022 року по 10 травня 2022 року включно (а.с. 131), графік роботи апеляційного суду під час воєнного стану в Україні (а.с.132).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 у повному обсязі у цій справі, керувався ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України та виходив із такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 18.05.2010 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.02.2015 року.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 21.01.2016 р., у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості від 02.03.2021 року, складеної головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Глазуновою А.Ю., заборгованість відповідача ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з січня 2016 року по лютий 2021 року складає 24 131,59 грн.

Згідно з листом головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Глазунової А.Ю. про надання інформації від 21.05.2021 року № 29058/5, у зв`язку з тим, що у виконавчому провадженні № 51299978 були відсутні звіти про здійснення відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 борг станом на 31.01.2021 р. складав 19 636,99 грн. 19.05.2021 р. ОСОБА_3 було надано звіт про здійсненні відрахування з місця роботи, надані квитанції про сплату аліментів за вересень 2020 р., жовтень 2020 р., грудень 2020 р., березень 2021 р., а також цього дня на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 18 455,75 грн. У зв`язку з наданням квитанцій було зроблено перерахунок заборгованості, виходячи з цього станом на 21.05.2021 року борг зі сплати аліментів відсутній.

Відповідно до довідки про розрахунок заборгованості від 21.05.2021 року, складеної головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Глазуновою А.Ю., заборгованість відповідача ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з січня 2016 року по травень 2021 року становить 0,00 грн.

Згідно з довідкою про розрахунок заборгованості від 31.05.2021 року, складеної головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Глазуновою А.Ю., заборгованість відповідача ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з січня 2016 року по травень 2021 року складає: - 15 251,28 грн. (переплата).

14.07.2021 року головним державним виконавцем Якимівського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Подибайло О.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 51299978.

Згідно з листом головного державного виконавця Якимівського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Подибайло О.В. від 04.11.2021 року № 32626, станом на 04.11.2021 р. державним виконавцем не в повному обсязі отримано запитувану інформацію, в зв`язку з чим, зробити повний перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів за весь час період нарахування аліментів згідно виконавчого документа № 336/367/16-ц неможливо. В зв`язку з вищевикладеним направляє розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2021 р. складений згідно матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.11.2021 року, наданого головним державним виконавцем Якимівського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Подибайло О.В., сукупний розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з червня 2021 року по жовтень 2021 року складає: - 2878,92 грн. (переплата).

Таким чином, з аналізу наявних в матеріалах справи довідок державних виконавців вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів відсутня.

Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Відповідачем доведено, що заборгованості по сплаті аліментів не існувало, тому і пеня не може бути нарахована. Вини відповідача в тому, що державним виконавцем видана довідка, на підставі якої позивач нарахувала пеню, немає.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано суду інших належних та допустимих доказів на доведення обставин звернення до суду, підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у суду немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України у цій справі не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неповне з`ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки суду першої інстанції у цій справі ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, помилковими є висновки суду першої інстанції у цій справі, про відсутність вини ОСОБА_3 у виникненні періодичної заборгованості по аліментам у поточному місяці за період нарахування позивачем у цій справі пені з квітня 2020 року по січень 2021 року (а.с.2, у квітні 2020 року - 3469,62 грн., у травні 2020 року - 2349,15 грн., у червні 2020 року - 2613,15 грн., у липні 2020 року 2723,37 грн., у серпні 2020 року - 2570,91 грн., яка була погашена лише у вересні 2020 року однією загальною сумою 21420,17 грн., у жовтні 2020 року - 112,14 грн., яка була погашена у жовтні 2020 року загальною сумою 4000,00 грн., у грудні 2020 року - 394,60 грн. та у січні 2021 року - 4138,86 грн., яка була погашена у подальшому у березні 2021 року загальною сумою 4000,00 грн., та остаточно у травні 2021 року загальною сумою 18455,75 грн. - розрахунок державного виконавця станом на 31.05.2021 року а.с. 52), як особи, яка зобов`язана сплачувати ці аліменти за заочним рішенням суду на користь позивача на утримання дітей.

Оскільки, у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке судове рішення будь-якого суду за скаргою боржника ОСОБА_3 про визнання рішень, дій чи бездіяльності будь-якого державного виконавця та у тому числі того, що здійснював вищезазначені розрахунки заборгованості по аліментам (головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Глазунова А.Ю. - а.с. 12-13, 34-35, 51-52, 75), з приводу нарахування аліментів боржникові у неналежному розмірі, без врахування будь-яких проплат боржника, несвоєчасно тощо.

ОСОБА_3 , як боржник у виконавчому провадженні, зобов`язаний був в силу вимог закону ще з 2016 року, коли набрало законної сили вищезазначене заочне рішення суду про стягнення з нього аліментів, виконувати останнє добровільно чи у примусовому порядку, цікавитись правильністю розрахованих йому державним виконавцем аліментів, у тому числі в період нарахування позивачем пені за заборгованість по аліментам з квітня 2020 року по січень 2021 року, та своєчасно щомісячними платежами сплачувати останні у повному обсязі, своєчасно надавати державному виконавцю письмові докази сплати цих аліментів, а в разі незгоди із розрахунками заборгованості по аліментам державного виконавця тощо - оскаржувати ці рішення, дії чи бездіяльність відповідного державного виконавця у порядку, передбаченому ЦПК України.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги сторони позивача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, не можуть бути у цій справі прийняті апеляційним судом до уваги як докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, надані апеляційному суду для перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції від 08.11.2021 року докази,

= позивачем:

- акт державного виконавця від 06.12.2021 року (копія а.с. 97),

- розрахунок заборгованості по аліментам іншого головного державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Подибайло О.В. станом на листопад 2021 року включно, у сумі 14704,88 грн. тобто за інший період, ніж просила стягнути пеню позивач у цій справі, та від 01.12.2021 року (копія а.с. 98),

- витяги про безготівкові зарахування на карту позивача з боку відповідача від 13.01.2022 року на суму 14705,00 грн. (а.с. 115), від 29.12.2021 року на суму 2843,10 грн. (а.с.116), від 01.12.2021 року на суму 250,00 грн. (а.с.117),

= відповідачем

-квитанція від 10.01.2022 року про сплату аліментів на суму 14705,00 грн. (а.с.124),

тобто які вже мали місце після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у цій справі.

Разом із тим, апеляційним судом може бути прийнятий до уваги у цій справі розрахунок заборгованості відповідача по аліментам перед відповідачем державного виконавця Глазунової А.Ю. (а.с.51-52) станом на 31.05.2021 року, який є остаточним та мав місце саме на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення 08 листопада 2021 року, який враховує зауваження (документи) боржника, тобто є належним (належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні) та який включає в себе у тому числі період заборгованості по аліментам з квітня 2020 року по січень 2021 року, за який позивач нараховує пеню для відповідача у цій справі.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Виходячи з вищезазначених сум поточної заборгованості зі сплати аліментів за вищевказаним розрахунком (а.с.52), апеляційний суд знаходить обґрунтованим та доведеним з боку позивача розмір пені з відповідача за прострочення сплати аліментів у вищезазначений період у цій справі, лише у частині, враховуючи відсутність в розрахунку конкретних чисел зарахування сплат боржника у конкретному місяці :

- квітень 2020 року - 3469,62 грн. - 123 дні (розрахунок: травень 2020 -31 день + червень 2020 року 30 днів + липень 2021 року 31 день + серпень 2020 року 31 день) замість 304 днів, як зазначав позивач у своєму позові, по 34,70 грн. (1%) = 4268,10 грн. (пеня),

- травень 2020 року - 2349,15 грн. - 92 дні (розрахунок: червень 2020 року 30 днів + липень 2021 року 31 день + серпень 2020 року 31 день) замість 273 дні, як зазначав позивач у своєму позові, по 23,49 грн. (1%) = 2161,08 грн. (пеня),

- червень 2020 року - 2613,15 грн. - 61 день (розрахунок: липень 2021 року 31 день + серпень 2020 року 31 день) замість 243 дні, як зазначав позивач у своєму позові, по 26,13 грн. (1%) = 1593,93 грн. (пеня),

- липень 2020 року - 2723,37 грн. - 31 день (розрахунок: 31 день серпня 2020) замість 212 днів, як зазначав позивач у своєму позові, по 27,23 грн. = 844,13 грн. (пеня),

- серпень 2020 року - 2415,26 грн. - 30 днів (розрахунок: 30 днів вересня 2020, оплата 3900,00 грн. у жовтні 2020 року 3900,00 грн.) замість 181 дня, як зазначав позивач у своєму позові, по 24,15 грн. = 724,50 грн. (пеня),

- у жовтні 2020 року - 112,14 грн. -30 днів (розрахунок: 30 днів листопада, оплата у листопаді 4000,00 грн.) по 1,12 грн. = 33,60 грн. (пеня),

- у грудні 2020 року - 394,60 грн. - 59 днів (розрахунок: 31 день січня 2021 + 28 днів лютого 2021, оскільки проплата була 4000,00 грн. у березні 2021 року), як зазначала позивач у своєму позові, по 3,94 грн. = 230,69 грн.(пеня),

у січні 2021 року - 4138,86 грн. - 28 днів (розрахунок: 28 днів лютого 2021, оскільки проплата була 4000,00 грн. у березні 2021 року), як зазначала позивач у своєму позові, по 44,95 грн. = 1258,60 грн. (пені),

а разом пені 11114,63 грн. (розрахунок: 4268,10 грн. +2161,08 грн. + 1593,93 грн. + 844,13 грн. + 724,50 грн. + 33,60 грн. + 230,69 грн. + 1258,60 грн.),

що в межах позовних вимог позивача у цій справі (а.с.2) до звернення позивача із позовом від 05.03.2021 року у цій справі - 05.03.2021 року (відмітка на позові а.с. 1),

проте, цей розмір пені перевищує розмір заборгованості по аліментам, який мав місце на день подачі позову позивачем у цій справі на березень 2021 року - у розмірі 4099,26 грн. (уточнений розрахунок державного виконавця на а.с.52),

а тому з урахуванням вимог ст. 196 ч.1 СК України, стягненню у цій справі з відповідача на користь позивача підлягала пеня лише у розмірі 4099,26 грн.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 4099,26 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 137, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача ОСОБА_1 частково у цій справі при вищевикладених обставинах, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути пропорційно до суми задоволених вимог позивача понесені останньою документально підтверджені (договір про надання правової допомоги № 040/21 від 22 липня 2021 року (а.с. 99-100), додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 040/21 від 22 липня 2021 року (а.с. 101), квитанція до прибуткового касового ордера № 040/21 від 22 липня 2021 року на суму 20000,00 грн. (а.с. 102), ордер адвоката Сивової Я.В. на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у цій справі у судах першої та апеляційної інстанцій (а.с. 96), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Сивової Я.В. (а.с. 95) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі у розмірі 3397,42 грн. (розрахунок: сума задоволених апеляційним судом позовних вимог 4099,26 грн.* сума витрат на професійну правничу допомогу 20000,00 грн. /сума заявлених позовних вимог 24131,59 грн.).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2021 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 4099,26 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3397,42 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 02.06.2022 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.