Справа № 405/5876/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Інкопмарк» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Квашук О.М., звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт», ТОВ «Агенство нерухомості Інкопмарк» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 24.02.1998 року, який укладений між сторонами та зареєстрований Універсальною товарною біржею «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний № 473. В обґрунтування позову вказала, що 24.02.1998 року вона уклала з відповідачами договір купівлі-продажу, який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт»згідно якого, вона купила у відповідачів квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір нотаріально не посвідчувася, оскільки згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. У червні 2021 року позивач звернулася до нотаріуса на консультацію з питань можливого оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Після вивчення документів нотаріус роз`яснив, що ніякого відчуження на підставі вказаного договору купівлі-продажу не може відбутися, так як договір купівлі-продажу квартири, будинку відповідно до ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню, а вказаний договір зареєстрований на товарній біржі і не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ. Однак позивач зазначає, що при укладанні даного договору сторони мали вільне волевиявлення, всі їх дії були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності. У 2002 році позивач втратила оригінал договору, а тому отримала його дублікат, однак в подальшому, вона знайшла оригінал. На даний час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, у зв`язку з чим просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між сторонами, який був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний № 473.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

28.03.2022 року представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі.

Відповідачі та представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали, відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.02.1998 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (продавці) було укладено договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1 , який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт»за № 473. Згідно п.п. 1, 5, 7 цього договору покупець купив належне продавцю нерухоме майно за 5850 грн., які покупець передав продавцю до підписання цього договору, а покупець набуває право власності на квартиру з моменту укладення цього договору та реєстрації його на біржі (а.с. 8).

Згідно довідки Кіровоградського ТБІ від 25.02.1998 року та архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 24.01.2022 року № 80149 право власності на квартируАДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , підстава договір купівлі-продажу від 24.02.1998 року № 473/ УТБ «Інкопмарк-Контракт», в реєстрова книга № 36, запис № 9728 (а.с. 10, 60).

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки спірні правовідносини виникли у 1997 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, дані цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року.

За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, згідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

При цьому, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» згідно частини другої якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Дані положення були чинними і на час спірних правовідносин.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Так, Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачали таку підставу для державної реєстрації об`єктів нерухомого майна як договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею.

В свою чергу, пунктом 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5 (в редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу) встановлено, що відповідно до чинного законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227, 242, 244, 426 Цивільного кодексу).

Так, покупець ОСОБА_1 в установленому законом на час спірних правовідносин порядку, 25.02.1998 року зареєструвала право власності на нерухоме майно в Кіровоградському ТБІ.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що при укладанні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося, а саме продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до неї перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було нею зареєстровано, а тому позовні вимоги про визнання договору-купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 11-13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт» (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 40), Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Інкопмарк» (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 40) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири від 24.02.1998 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (Продавці), з однієї сторони та ОСОБА_1 (Покупець), з іншої сторони, який було зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер № 473 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ за № 9728/36, дублікат якого зареєстрований за реєстраційним номером 32.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний