Справа № 566/1261/21
провадження № 4-с/566/2/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Хомицької А.А.,

при секретарі Ковальчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), на дії, рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), на дії, рішення державного виконавця.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 14.12.2015 року Млинівським районним судом Рівненської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 566/1009/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів, в подальшому було видано виконавчий лист, який передано на виконання до Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції. Державним виконавцем відкрито ВП № 50578317. 25.08.2021 року працівниками патрульної поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Під час зупинки автомобіля і складання протоколу працівники поліції повідомили заявнику про існування постанови державного виконавця про обмеження права керування транспортними засобами, що була винесена 26.02.2018 року. Разом з тим, починаючи з кінця 2016 року заявник не отримував жодних постанов, повідомлень чи інших документів від виконавчої служби. 14.09.2021 року заявник звернувся до Святошинського РВДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та 29.09.2021 року державний виконавець надав примірник постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та розрахунок заборгованості станом на 01.02.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 нібито не здійснював жодної проплати. Вважає такий розрахунок неправомірним та відомості у ньому невірними. Просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції, що полягають в обмеженні ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами в межах виконавчого провадження № 50578317; визнати неправомірним рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції щодо винесення постанови від 26.02.2018 року № 50578317 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 права керування транспортними засобами; зобов`язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції усунути порушення і поновити порушене право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2021 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків скарги.

19 жовтня 2021 р. ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області клопотання заявника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку та про витребування доказів задоволено, скаргу прийнято до розгляду.

У судове засідання 31.05.2022 року належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Чорній Д.О. у судових засіданнях 16.11.2021 р., 28.12.2021 р., проведених в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі від 22.12.2021 року (а.с. 70), а також зазначила, що підтримує в повному обсязі свої письмові заперечення проти заявлених вимог ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця (а.с. 48-58), у яких просила вимоги ОСОБА_1 відхилити. Вважає дії та рішення державного виконавця Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції правомірними, а вимоги заявника незаконними.

Представник заінтересованої особи Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 24.11.2021 року на виконання ухвали суду від 19.10.2021 р., надали копії матеріалів ВП №50578317, та повідомили, що надання копій матеріалів виконавчих проваджень №№ 47867772, 49092172 не є можливим оскільки вони знищені, за закінченням строку зберігання.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із надісланих суду матеріалів виконавчого провадження № 50578317 (а.с. 71-167) вбачається, що на примусовому виконанні у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 50578317 з виконання виконавчого листа № 566/1009/15-ц, виданого 14.12.2015 року Млинівським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 1750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.08.2015 р. і до досягнення повноліття дітей.

26.02.2018 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дербіною Л.В. у межах виконавчого провадження № 50578317 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, якою встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа Млинівського районного суду Рівненської області № 566/1009/15-ц від 14.12.2015 р. (а.с. 141-142). При цьому виконавцем було встановлено, що у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 13.02.2018 р. за період з 26.08.2015 р. по 01.02.2018 р. в сумі 51088,71 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 50578317 (а.с. 16-17) у ОСОБА_1 станом на 01.02.2018 р. заборгованість зі сплати аліментів за період з серпня 2015 р. по січень 2018 р. становить 51088,71 грн.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 повідомила суд про часткове зарахування аліментів на її рахунок 22.07.2016 року в розмірі 38981,53 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 58), однак це погашення боргу за період з 26.08.2015 р. до липня 2016 р. (включно).

Як вбачається із довідки розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 50578317 від 22.09.2021 р. (а.с. 56-17, 75-76) розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.09.2018 року складає 87500 грн., а станом на 01.09.2021 р. - 213500 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону, що діяв станом на дату винесення оспорюваної постанови від 26.02.2018 р., за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Таким чином, заявником ОСОБА_1 та його представником не спростовано належними та достовірними доказами наявність заборгованості по сплаті аліментів станом на дату винесення оспорюваної постанови, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, також не доведено наявності обставин, передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за яких обмеження у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано. Крім того, матеріали виконавчого провадження № 50578317 свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкрите щодо нього виконавче провадження про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 13, 18, 76-81, 353, 447, 450, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), на дії, рішення державного виконавця, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 03.06.2022 року.

Суддя А.А. Хомицька