Справа № 212/1794/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - ЧАЙКІНА І.Б.., за участю: секретаря судового засідання ЛЕОНІДОВОЇ К.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Повалій Олени Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПРЕДСТАВЛЕНОЇ ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСЦІ РАДИ про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

Адвокат Повалій О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець, що постійно проживала зі спадкодавцем на момент смерті. Мотивуючи свою заяву тим, що мати постійно хворіла та позивачка у 2020 році вирішила забрати її проживати за своєю адресою: АДРЕСА_1 , щоб лікувати та доглядати за нею, тобто з червня 2020 року по день смерті ОСОБА_1 доглядала за померлою. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги, а тому не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк та вважала, що спадщина успадкована автоматично. Коли виникла необхідність продажу квартири АДРЕСА_2 то вона звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущено строк прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання разом із спадкодавцем. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України та він не заявив про відмову від неї . Заяви про відмову від спадщини позивачка не подавала, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою суду від 07 квітня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 03 травня 2022 року суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка до судового засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання.

Представниця позивачки до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилися про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання по розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти згідно норм чинного законодавства.

На адресу суду надійшли письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що особисто знає ОСОБА_1 вже 15 років, вони з нею підтримують дружні стосунки. Інна проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_1 , так як була у похилому віці, постійно хворіла та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Проживала ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших спадкоємців, крім доньки, як їй відомо не має. Похованням займалася її донька.

На електронну адресу суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_4 , яка зазначила, що вона є людиною з обмеженими можливостями та явитися до суду не може, однак просила врахувати при винесенні рішення її письмові пояснення. Зазначила суду, що особисто знає позивачку вже 30 років вони підтримують дружні стосунки. Позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , також вона особисто знала померлу, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 . Коли мати позивачки стала почуватися зле то вона переїхала мешкати до доньки та мешкала з нею до смерті. Похованням матері займалася донька. Інших спадкоємців не має.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

ОСОБА_5 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розірвано 22 лютого 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7).

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 02 грудня 1983 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с.8).

Квартира за адресою: АДРЕСА_4 належала на праві приватної власності по Ѕ частці: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 виданого 05.10.1993 року УПРАВЛІННЯМ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА ВИКОНКОМУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (а.с.11).

Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано в КП ДОР «КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ», номер витягу 21975694 від 24.02.2009 року, реєстраційний номер 26540931, номер запису 102, в книзі 285П-102, власниками квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , форма власності: спільна часткова ( а.с.10).

Як вбачається з довідки № 1184 від 25.01.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_4 в період з 20.03.1987 по 20.04.2021 року була зареєстрована одна, знята з місця реєстрації у зв`язку зі смертю ( а.с.13).

ДЕРЖАВНИМ НОТАРІУСОМ ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ видано постанову в спадковій справі 43/2022, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.19).

Відповідно до копії спадкової справи № 43/2022яка заведена ДЕРЖАВНИМ НОТАРІУСОМ ДРУГОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ О.В.Тімошиною із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім позивачки, інші особи не зверталися із заявами про прийняття спадщини (а. с. 41-51).

Метою звернення до суду є встановлення фактів її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Положеннями ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємиця за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем э необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов аналогічного висновку.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (Постанова Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17).

Згідно акту від 21 лютого 2022 року, посвідченого та скріпленого печаткою голови вуличного комітету ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з червня 2020 року з нею стала проживати її матір ОСОБА_2 , так як остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Проживала ОСОБА_2 до дня своєї смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17). Крім того, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили ці обставини у письмових заявах поданих до суду.

У суду немає підстав ставити під сумнів заяви свідків та досліджені письмові докази.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. ст. 1221, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги адвоката Повалій Олени Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПРЕДСТАВЛЕНОЇ ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСЦІ РАДИ про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець, що постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті та на час відкриття спадщини за однією адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: відомості не надано, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА МІСТА КРИВОГО РОГУ В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПРЕДСТАВЛЕНОЇ ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСЦІ РАДИ, місцезнаходження : 50000, місто Кривий Ріг, вул. Шурупова буд. 2,.

Повне рішення складено 06 червня 2022 року.

Суддя: І. Б. Чайкін