Справа № 522/174/20
Провадження № 2/522/1710/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

13 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна.

В обгрунтування позову посилались на те, що є співвласниками 615/1000 частин (в рівних частках) квартири АДРЕСА_1 , що посвідчується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видано 05.12.2017 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради. Водночас, 385/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 р. у справі № 522/846/18 визнано відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказують, що ОСОБА_4 , яка була власником 385/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , яка в подальшому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 р. у справі № 522/846/18 визнано відумерлою спадщиною, була фактично членом сім`ї родини ОСОБА_1 . У зв`язку із раптовою смертю ОСОБА_4 остання не встигла (навіть не збиралися) оформити заповіт чи якимось іншим шляхом переоформити належну ОСОБА_4 квартиру на родину ОСОБА_1 . Позивачі з метою врегулювання спірної ситуації вважають можливим виплатити відповідачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно, а саме 315/1000 частки квартири, яка є відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

30 січня 2020 року від відповідача - Одеської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Приморського районного суду від 13 жовтня 2020 року вирішено призначити по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна судову первинну комплексну інженерно-технічну експертизу на вирішення якої поставити питання, що запропоноване представником позивачів:

В частині проведення оціночно-будівельної експертизи: Яка ринкова вартість 385/1000 частки квартири АДРЕСА_1 ?

В частині проведення будівельно-технічної експертизи: Чи є технічна можливість відповідно вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити у самостійне житлове приміщення 385/1000 частин квартири АДРЕСА_1 ?

13 квітня 2021 року до суду надійшов висновок експерта № 096/2020 від 07.04.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 29.06.2021 року у якості третьої особи залучено Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради.

31 грудня 2021 року від позивачів до справи надійшла уточнена позовна заява, щодо збільшення розміру позовних вимог.

У судове засідання призначене на 13 січня 2022 року з`явились позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також представник відповідача Лебедєва Д.Ф .

Позивачі наполягали на задоволенні позовної заяви зі збільшенням позовних вимог. Відповідач заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками 615/1000 частин (в рівних частках) квартири АДРЕСА_1 , що посвідчується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видано 05.12.2017 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради.

385/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 р. у справі № 522/846/18 визнано відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією відповідного судового рішення в якому зокрема встановлено факт смерті ОСОБА_4 .

У зазначеній квартирі загальною площею 59.6 кв.м., житловою площею 31.8 кв.м., станом на теперішній час мешкають та зареєстровані лише позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації).

Відповідно до Висновку експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» № 096/2020 від 07.04.2021 року експертом встановлено:

Ринкова вартість приміщень, які по фактичному користуванню входять до складу 385/1000 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , на момент складання даного висновку, становить:

155 655 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять), що еквівалентно 5 591 дол. США (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто один).

Виходячи з проведеного дослідження документів, наявних в наданих матеріалах цивільної справи (а також додатково наданих документів) та результатів проведеного візуального огляду приміщень, які по фактичному користуванню входять до складу 385/1000 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 , враховуючи вимоги нормативно-правових актів, експертом було встановлено, що обстежувані приміщення, які по фактичному користуванню входять до складу 385/1000 частин:

- не являються ізольованими, так як не мають окремого самостійного входу (виходу) - вхід до зазначених приміщень здійснюється з коридору загального користування №6, площею 4,9 кв.м.;

- не мають необхідного мінімального складу приміщень (зокрема вбиральні (або туалету), ванної тощо);

отже, відповідно до вимог нормативно-правових актів відсутня технічна можливість виділити у самостійне житлове приміщення 385/1000 частин квартири спільного заселення АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст.ст.355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Керуючись цими положеннями правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні права власності мають рівні права.

Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно до ч.3,4 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, співвласник вправі вимагати грошової або матеріальної компенсації вартості його частки у власності лише у разі, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом чи якщо спільне майно є неподільною річчю.

Згідно положень ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналізуючи вказану норму права, припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.365 ЦК України умов та з урахуванням того, чи таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї ( відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11) та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Таким чином суд приходить до висновку, що враховуючи, що 385/1000 частин квартири зареєстровано за Одеською міською радою, завдання шкоди припиненням права власності на дану частку по справі не обгрунтована та не доведена.

Висновком судової експертизи встановлено, що можливість виділити у самостійне житлове приміщення 385/1000 частин квартири - відсутня.

Відповідно до Висновку судової експертизи ринкова вартість приміщень, які по фактичному користуванню входять до складу 385/1000 частин квартири становить 155 655 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять), що еквівалентно 5 591 дол. США (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто один).

Встановлена висновком експертизи вартість зазначеної частки відповідачами не спростована.

Відповідно до квитанції № 44 від 24.09.2021 року позивачами внесено кошти у розмірі 155650,00 грн. на депозитний рахунок.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, з виплатою відповідачу (власнику) грошової компенсації за зазначену частину майна.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на частину квартири, яка є відумерлою спадщиною з виплатою відповідачу грошової компенсації за зазначену частину майна - задвольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 385/1000 частин (в рівних частках) квартири АДРЕСА_1 .

Встановити вартість компенсації 385/1000 частин (в рівних частках) квартири АДРЕСА_1 у розмірі 155655,00 грн.

Перерахувати компенсацію 385/1000 частин (в рівних частках) квартири АДРЕСА_1 у розмірі 155655, 00 грн. з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Одеси на користь Одеської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 24.01.2022 року.

Суддя А.В. Науменко

13.01.22