КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 2-296/12 Головуючий у суді першої інстанції - Марчук О.Л.
Номер провадження № 22-ц/824/4553/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, яку мотивовано тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 010/04/59 та судові витрати в розмірі 1 117 728, 82 грн.

Заявник зазначав, що 22 жовтня 2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання вищевказаного рішення було видано виконавчий лист №2/296/2012.

Вказував, що 23 грудня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір № 114/2-29 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № 010/04/059 від 20 травня 2008 року.

26 грудня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки.

Також, 23 грудня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укртехфінанс» було укладено договір № 114/2-29-1 про відступлення прав вимоги за яким первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 010/04/59 від 20 травня 2008 року.

Крім того, 26 грудня 2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укртехфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

Відтак, ТОВ «ФК «Укртехфінанс» належить право вимоги відносно кредитного договору № 010/04/059 від 20 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Оскільки ТОВ «ФК «Укртехфінанс» є правонаступником стягувача у виконавчому документі, який було втрачено, а відкриті виконавчі провадження з його виконання в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні, заявник був змушений звернутись до суду із даною заявою та просив суд: замінити стягувача у виконавчому листі № 2/296/2012 на ТОВ «ФК «Укртехфінанс», видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для його пред`явлення до виконання, посилаючись на процедуру передачі документів кредитної справи.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» задоволено частково.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 51516787 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Укртехфінанс».

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2/296/2012 відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2012 року про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у сумі 1 117 728, 82 грн.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана ухвала постановлена судом з невідповідністю обставинам справи та з грубим порушенням процесуального права і матеріального права, а також із зловживанням заявником своїми правами, а саме тим, що вводить суди в оману.

Насамперед, апелянт зазначає, що перед поданням даної заяви, ТОВ «ФК «Укртехфінанс» декілька разів зверталась до суду з аналогічними заявами, однак провадження не відкривалось, а заяви повертались без розгляду через неподання заявником доказів надіслання копії такої заяви іншим учасникам справи, однак судом, що виніс оскаржувану ухвалу, вимоги положень абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України проігноровано та розглянуто заяву по суті.

Крім того, представник апелянта вказує, що в грудні 2019 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подавав заяву про заміну сторони на АТ «Оксі Банк» та ухвалою суду від 30 березня 2020 року в заяві було відмовлено, ухвала суду не була оскаржена, а тому суд першої інстанції взагалі не мав приймати до розгляду заяву про заміну АТ «Оксі Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Укртехфінанс», оскільки судом не затверджено правонаступництво від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до АТ «Оксі Банк». Ні АТ «Оксі Банк», ні ТОВ «ФК «Укртехфінанс» не є сторонами по справі та суд вжерозглянув заяву про заміну сторони по справі з тих самих підстав, між тими самими особами.

Звертає увагу апелянт й на те, що при поданні даної заяви про правонаступництво ТОВ «ФК «Укртехфінанс», зловживаючи своїми правами, не попередив суд, шо у Васильківському міськрайонному суді Київської області вже розглядається заява про заміну АТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Укртехфінанс» по справі № 362/1342/17, по тому ж самому кредитному договору та по тому ж самому рішенню суду.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає й про порушення цивільного законодавства про правонаступництво, оскільки в порушення положень ч. 1 ст. 513 ЦК України, договір відступлення права вимоги між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» від 23 грудня 2019 року укладений в простій формі, тобто є нікчемним та наступні договори щодо іпотеки також є нікчемними, адже договори іпотеки позивача з відповідачами були укладені в нотаріальній формі.

В апеляційній скарзі вказує на те, що відповідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК - дублікат виконавчого листа видається у разі втрати виконавчого документа, а такий ТОВ «ФК «Укртехфінанс» взагалі не отримувався, а строк його пред`явлення у даній справі, з урахуванням його переривання і поновлення, сплив 17 квітня 2019 року.

З врахуванням викладеного, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати повністю.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта у справі ОСОБА_1 , адвокат Демченко І.П. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що суд першої інстанції допустився неправильного трактування норм процесуального законодавства в частині видачі дубліката виконавчого листа та неправильно застосував норми матеріального права при визначенні перебігу строку пред`явлення до виконання виконавчого листа. Зазначив, що попередніми своїми рішенням суд уже погодився з тим, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі №2/296/2012 від 14 вересня 2012 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області уже сплив.

Крім того, суд, видаючи дублікат виконавчого листа не перевірив дійсних обставин його втрати і погодився із доводами заявника, які не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Представник ТОВ «ФК «Укртехфінанс» Павленко С.В., заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а судове рішення у вказаній справі без змін. Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги зазначив, що ТОВ «ФК «Укртехфінанс» у порядку, визначеному ст. 512-519 ЦК України, 23 грудня 2019 року придбало у АТ «Оксі Банк» право вимоги за кредитним договором №010/04/059 від 20 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Враховуючи, що виконавчий лист №2/296/2012 від 14 вересня 2012 року виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області при складенні акту приймання-передачі не був їм переданий, тому вони просили замінити їх сторони у вказаному виконавчому документі, видати дублікат та поновити строк його пред`явлення. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду й просив залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 14 вересня 2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області розглянуто цивільну справу №2-296/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього користь банку 1117728,82 грн. боргу за кредитним договором №010/04/059 від 20 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та понесених судових витрат по розгляду вказаної справи.

22 жовтня 2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконавчий лист для пред`явлення до примусового виконання рішення суду.

24 червня 2016 року постановою заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Ляш Ю.П. було відкрито виконавче провадження № 51516787 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у сумі 1 117 728 гривень 82 копійки, за виконавчим листом суду від 22.10.2012 року на виконання вказаного рішення суду.

Як вбачається із Договору про відступлення прав за договором іпотеки №114/2-29 від 23 грудня 2019 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «Оксі банк», до останнього перейшло право вимоги майнових зобов`язань за фінансовим кредитом ОСОБА_1 по його заборгованості (а.с.28-30).

Як вбачається із Договору відступлення права вимоги № 114/2-29-1 від 23 грудня 2019 року, укладеного між АТ «Оксі банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», до останнього перейшло право вимоги майнових зобов`язань за фінансовим кредитом ОСОБА_1 по його заборгованості (а.с. 34 - 47).

Вирішуючи подану заявником заяву, замінюючи стягувача у вказаній справі на ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» та задовольнивши заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції погодився з доводами заявника про те, що він у порядку, визначеному чинним законодавством, набув права вимоги за кредитним договором №010/04/059 від 20 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», уклавши 23 грудня 2019 року відповідний правочин - Договір відступлення права вимоги №114/2-29-1 від 23 грудня 2019 року із АТ «Оксі банк», а також у зв`язку з втратою виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи і заміна її новим кредитором у справі, що проводиться відповідно до статті 55 ЦПК України.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» суду першої інстанції наданий договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 23 грудня 2019 року №114/2-29-1 із АТ «Оксі банк», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів незаконності ухвали суду першої інстанції в цій частині, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування ухвали суду в частині задоволення заяви про заміну стягувача.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди боржника із ухвалою суду про видачу дублікату виконавчого листа на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №2-296/12 про стягнення з ОСОБА_1 користь банку 1117728,82 грн. боргу за кредитним договором №010/04/059 від 20 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»

Перевіряючи ухвалу суду в цій частині, апеляційний суд зазначає про наступне.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII перехідних положень ЦПК України у редакції закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

На час видачі виконавчих листів (29 березня 2016 рік) був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, та строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №2-296/12 набуло законної сили 15 жовтня 2012 року, тому згідно законодавства, чинного на момент набрання законної сили рішенням суду, виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання до 15 жовтня 2013 року.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у вказаній справі пред`являвся до виконання неодноразово і з копії виконавчого провадження №51516787 наданого до суду старшим державним виконавцем Васильківського МР ВДВС ЦМУМЮ Яною Самойловською був пред`явлений у червні 2016 року до Васильківського МР ВДВС ЦМУМЮ, де 24 червня 2016 року постановою заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Ляш Ю.П. було відкрито виконавче провадження № 51516787 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у сумі 1 117 728 гривень 82 копійки, за вказаним виконавчим листом (а.с.66-75). Державним виконавцем вчинялися відповідні дії, направлені на виконанні вищезазначеного рішення суду.

08 лютого 2018 року постановою заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Ляш Ю.П. виконавчий лист був повернутий стягувачу (а.с.75).

Відповідно до положень визначених ч.5 Прикінцевих та Перехідних положень а також ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки.

Як вбачається із матеріалів доданих апелянтом до апеляційної скарги : ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у справі 362/6304/19 стягувачем у справі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у вересні 2019 року виконавчий лист було пред`явлено для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. і останнім 26 вересня 2019 ороку було відкрито виконавче провадження. В подальшому ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року дану постанову приватного виконавця було скасовано і постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року дана ухвала була залишена без змін.

Таким чином, лише після ухвалення апеляційним судом судового рішення 26 лютого 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. мав повноваження на повернення виконавчого листа стягувачу.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву в частинні видачі дубліката виконавчого листа погодився із доводами, викладеними заявником в акті заявника про втрату документа від 31 березня 2021 року, разом з тим належних та допустимих доказів звернення заявника до АТ ««Райффайзен Банк Аваль» щодо місця знаходження вищевказаного виконавчого листа після його повернення від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. матеріали справи не містять, а тому висновок суду щодо втрати виконавчого документа без перевірки вищевказаних фактів є передчасним та неналежно обґрунтованим.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки заявником не додано до суду належних та допустимих доказів щодо обставин втрати виконавчого листа, не з`ясовано обставин повернення вказаного листа від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. стягувачу за результатами розгляду цивільної справи № 362/6304/19, тому доводи заявника та висновок суду про втрату є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в частині вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права та допущенні порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

В іншій частині ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2/296/2012 відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2012 року про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у сумі 1 117 728, 82 грн. скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

В іншій частині ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 03 червня 2022 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв