Справа № 157/137/19
Провадження №2/157/2/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачук Ігор Михайлович, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з 32/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 02 листопада 2005 року за №237, яким 32/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 заповів своєму синові ОСОБА_1 .

Крім позивача спадкоємцем за заповітом є дочка померлого ОСОБА_3 , оскільки за життя ОСОБА_6 зробив ще одне заповітне розпорядження, посвідчене Сошичненською сільською радою 13 березня 2009 року за №5. Також спадкоємцем першої черги законом є інший син спадкодавця ОСОБА_5 , який не вчинив жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини.

Позивач зазначив, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом подання відповідної заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а саме приватному нотаріусу Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачуку І.М., який завів спадкову справу №33/2017. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 32/100 частин житлового будинку в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на це майно. Проте, згідно з довідкою Сошичненської сільської ради №2693 від 03 грудня 2018 року за даними погосподарської книги №5 за 2016-2020 роки ОСОБА_6 належить 32/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна серії ЯЯЯ №221894. З наведених вище підстав позивач не має можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року до участі у справі як співвідповідача залучено іншого сина спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року до участі у справі залучено приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачука І.М., як третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 32/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у своїх відзивах на позов заявлені вимоги не визнали. Зазначили, що їх батько ОСОБА_6 не був власником 32/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки цей будинок був збудований ним спільно зі своєю дружиною ОСОБА_7 , а тому спадкування за заповітом може відбуватися лише щодо 50 відсотків 32/100 частин цього будинку. Залишений ОСОБА_6 заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. Відповідачі прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу відповідних заяв, тому вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 . Також вказали, що згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду від 30 березня 2017 року ОСОБА_6 було визнано недієздатним, а ОСОБА_3 призначено його опікуном. Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_3 доглядала свою матір, а після її смерті постійно доглядала батька, що не заперечували заінтересовані особи. Позивач проживав у іншій частині спірного будинку і не доглядав ОСОБА_6 та відмовився бути опікуном свого батька. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 24 травня 2018 року також встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював догляд за батьком, їх немічних батьків доглядала лише ОСОБА_3 . Посилаючись на викладені обставини, просять суд відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач не погодився з твердженнями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Вказав, що заповіт, складений ОСОБА_6 , є дійсним, оскільки його нікчемність не була встановлена нотаріусом і його відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину не була пов`язана з невідповідністю заповіту нормам закону. ОСОБА_6 був власником 32/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна серії ЯЯЯ №221894, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою Сошичненської сільської ради №2693 від 03 грудня 2018 року. Щодо прийняття спадщини його братом ОСОБА_5 , то позивачу про це нічого не відомо, в той час як він подав відповідну заяву нотаріусу, на підставі якої була заведена спадкова справа. Позовні вимоги підтримав повністю.

У запереченнях на позов відповідачка ОСОБА_3 вказала, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом, оскільки право власності на спірне нерухоме майно може бути зареєстровано й на підставі інших, окрім свідоцтва про право власності на нерухоме майно, документів. А тому позивач має можливість отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що ОСОБА_3 незаконно привласнила оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок та відмовляється надати їх нотаріусу, тому він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку з цим позивач не має можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, а тому просить визнати за ним право власності на 32/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , які за життя належали його батькові ОСОБА_6 .

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що позивач є спадкоємцем спірного майна на підставі заповіту, складеного спадкодавцем ОСОБА_6 02 листопада 2005 року, дійсність якого підтверджена рішенням Камінь-Каширського районного суду від 16 грудня 2019 року. Позивач прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а тому спірне майно належить йому з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що ОСОБА_1 не доглядав своїх батьків, зухвало ставився до них та перешкоджав їй здійснювати догляд за немічними батьками, а тому не має прав на спадщину, що залишилася після їх смерті. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважає, що видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно передує процедура державної реєстрації права власності на це майно, яка в даному випадку дотримана не була, а тому звернення з даним позовом до суду є передчасним.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачук І.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив що претензій до відповідачів немає.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що одружилася зі ОСОБА_1 у 1986 році та стала проживати з чоловіком у його батьків. Згодом стосунки з батьками зіпсувалися й за заявою свекрухи Сошичненська сільська рада надала їй окрему земельну ділянку по АДРЕСА_2 для будівництва житлового будинку відповідачкою ОСОБА_3 з умовою, що в цей будинок перейде проживати свекруха ОСОБА_7 . Натомість їм зі ОСОБА_1 сільська рада виділила земельну ділянку під уже існуючим будинком АДРЕСА_1 . Однак після завершення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 відмовилася переходити проживати до дочки ОСОБА_3 та продовжувала проживати з ними. Оскільки суперечки в сім`ї не припинялися комісія Сошичненської сільської ради розділила житловий будинок по АДРЕСА_1 на дві окремі частини: 32/100 частини належало батькам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , решта 68/100 частин позивачу ОСОБА_1 . На такі частки в будинковолодінні були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Свідок ОСОБА_9 показав, що в 2004 році він обіймав посаду Сошичненського сільського голови. Житловий будинок по АДРЕСА_1 належав матері спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_10 , після смерті якої заведений на неї погосподарський номер був закритий та відкритий уже на ОСОБА_6 . Згодом господарство було розділене на два окремі погосподарські номери: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Також була проведена технічна інвентаризація будинковолодіння й обом співвласникам видане свідоцтво про право власності на належні їм частки житлового будинку, розміри яких вони узгодили добровільно. Належний ОСОБА_10 житловий будинок був добудований спочатку ОСОБА_6 , а потім ОСОБА_1 . Батько та син ОСОБА_11 , проживаючи в одному будинковолодінні, мали нормальні стосунки, хоча догляд за престарілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювала їх дочка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_12 показала, що працює в Сошичненській сільській раді з 1993 року. В 2015 році позивач звернувся до неї, як до землевпорядника, із заявою про приватизацію земельної ділянки під житловим будинком по АДРЕСА_1 та пред`явив два свідоцтва про право власності на нього. Тоді вона вперше дізналася, що цей житловий будинок поділений між позивачем та його батьком ОСОБА_6 . Завершити приватизацію земельної ділянки під житловим будинком тоді не вдалося, оскільки комісія не змогла встановити її межі під будинком.

Свідок ОСОБА_13 показав, що на теперішній час обіймає посаду Сошичненського сільського голови. В кінці 2015 року до сільської ради звернулася ОСОБА_3 , яка хотіла змінити заповіт, складений її батьком ОСОБА_6 на позивача ОСОБА_1 . Однак у працівників сільської ради вникли сумніви в дієздатності заповідача, а тому відповідачці було відмовлено.

Свідок ОСОБА_14 показала, що працювала секретарем Сошичненської сільської ради з 1997 року. У свій час вона посвідчувала складений ОСОБА_6 заповіт, за яким належний йому будинок він заповів своєму синові ОСОБА_1 . Зміст заповіту відповідав волі заповідача.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що є чоловіком відповідачки ОСОБА_3 , а тому достовірно знає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до їх смерті доглядала ОСОБА_1 . Вона сплачувала рахунки за електроенергію, купувала паливні дрова, здійснила їх поховання. Також вона отримувала пенсію за батьків. Крім того, вказав, що позивач добудував до спірного будинку лише дві кімнати та зробив у ньому ремонт, а тому ОСОБА_1 не може належати 68/100 цього будинку, оскільки його дійсна частка значно менша.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила покази ОСОБА_15 про те, що позивач не здійснював догляд за престарілими батьками, ремонт у спірному будинку не робив, а добудував лише дві кімнати.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за життя належали 32/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна серії ЯЯЯ №221894 від 23 березня 2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Сошичненської сільської ради від 30 липня 2004 року №35, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6865797 від 29 березня 2005 року та довідкою Сошичненської сільської ради від 03 грудня 2018 року №2693. Згідно з довідкою Сошичненської сільської ради від 03 грудня 2018 року №2694 нумерація житлових будинків по АДРЕСА_1 була змінена й указаному вище житловому будинку був присвоєний номер 35 замість 27.

Решта 68/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 належать позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна серії ЯЯЯ №221895 від 23 березня 2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Сошичненської сільської ради від 28 лютого 2005 року №9.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 32/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 02 листопада 2005 року склав заповіт, посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Фіц Н.І. за Р№237, за яким належні йому 32/100 частини вказаного вище житлового будинку заповів своєму синові ОСОБА_1 . У цьому ж заповіті міститься розпорядження щодо належних спадкодавцю земельних ділянок, зокрема земельні ділянки в урочищах «Вербина 2», «За дорогою», «Біля башні» ОСОБА_6 заповів позивачу ОСОБА_1 , а земельні ділянки в урочищах «Вербина 1», «Біля Козік», «Гачки» відповідачці ОСОБА_3 . Крім цього, 13 березня 2009 року ОСОБА_6 склав інший заповіт, посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Фіц Н.І. за Р№5, яким належну йому на підставі державного акту серії ВЛ №056158 земельну ділянку (пай) спадкодавець заповів дочці ОСОБА_3 .

Відповідність заповіту ОСОБА_6 , складеного 02 листопада 2005 року, встановленому законом порядку його посвідчення, а також відповідність його змісту дійсній волі заповідача встановлено рішенням Камінь-Каширського районного суду від 24 травня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Сошичненська сільська рада, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачук Ігор Михайлович, ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним, яке набрало законної сили.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та спадкоємець за законом першої черги син спадкодавця ОСОБА_5 шляхом подання нотаріусу відповідних заяв, що підтверджується матеріалами спадкової справи №33/2017. Пережилого подружжя немає: дружина спадкодавця ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2016 року.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом 32/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_6 є позивач ОСОБА_1 .

З постанови приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачука І.М. від 27 червня 2019 року вбачається, що оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 березня 2005 року, яке посвідчує право ОСОБА_6 на 32/100 частини спірного житлового будинку, був утрачений, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом на 32/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , фактично набув на нього право власності, оскільки своєчасно прийняв спадщину та довів своє право на спадкове майно.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 1216, 1233, 1269, 1296 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 32/100 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ; третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачук Ігор Михайлович, АДРЕСА_6 .

Головуючий: Б. С. Гамула