Справа № 715/660/22
Провадження № 2/715/236/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2022 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретаря судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позовною заявою третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона являється власником 7/10 частин нерухомого майна, яке перебуває у спільній часткові власності, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33426202 від 10.02.2015 року.
Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами перебуває у спільній часткові власності з її донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належить 1/10 частина майна і яка проживає разом з нею, але її право власності не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає у вище зазначеному житловому будинку з 2013 року по даний час, що підтверджується обліковою карткою погосподарського обліку та актом обстеження житлово-побутових умов. Він не є членом її сім`ї, інших договорів на проживання з ним не укладено.
Реєстрація відповідача ОСОБА_2 в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності і в якому він не проживає на протязі дев`яти років, створює значні перешкоди в праві користування та розпорядження даним майном, які стосуються отримання субсидій, укладання договорів та ін.
Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
13 травня 2022 року третя особа ОСОБА_3 направила до суду позовну заяву, в якій вказала, що їй належить 1/10 частка житлового будинку який знаходиться в АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає у вище зазначеному житловому будинку з 2013 року по даний час, що підтверджується обліковою карткою погосподарського обліку та актом обстеження житлово-побутових умов. Він не є членом її сім`ї, інших договорів на проживання з ним не укладено. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 в житловому будинку, який перебуває у спільній частковій власності і в якому він не проживає на протязі дев`яти років, створює значні перешкоди в праві користування та розпорядження даним майном, які стосуються отримання субсидій, укладання договорів та ін. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте направила суду заяву в якій підтвердила обставини викладені в позові, просила суд позов задовольнити, не заперечує проти задоволення позову третьої особи ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду клопотання, в якому підтвердила обставини викладені в її позові просила суд його задовольнити, не заперечує проти задоволення первісного позову, просить суд справу розглянути без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову та позову третьої особи підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33426202 від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_1 належить 7/10 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 належить 1/10 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 25 січня 2022 року затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , згідно якої за ОСОБА_1 визнано право приватної власності на 2/10 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і за таких обставин її загальна частка становить 9/10 частин, а право відповідача ОСОБА_2 на 1/10 частину нерухомого майна та ОСОБА_4 на 1/10 частину нерухомого майна яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною вартістю 344662.20 грн. - припинено.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №129 від 02 лютого 2022 року виданого Карапчівською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: син - ОСОБА_5 , 1984 року народження; син - ОСОБА_2 , 1989 року народження, зареєстрований але не проживає; донька - ОСОБА_3 , 2002 року народження; невістка - ОСОБА_6 , 1986 року народження; онуки - ОСОБА_7 , 2006 року народження, ОСОБА_7 , 2006 року народження, ОСОБА_8 , 2011 року народження.
Наведені докази підтверджують те, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2013 року, тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом.
На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги третьої особи ОСОБА_3 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрована по АДРЕСА_1 - таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення виготовлено 01 червня 2022 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: