Провадження № 22-ц/801/818/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 рок01 червня 2022 рокуСправа № 127/21573/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Медяної Ю. В. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

01.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 , ТДВ СК «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 червня 2020 року о 12:10 на автомобільній дорозі Стрий-Знам`янка, 436 км, сталася ДТП за участю автомобіля Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача - водія ОСОБА_2 , та автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 06 липня 2020 року у справі №930/1342/20 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адмінісративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до якого, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн.

ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 70 236,37 грн.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 30 липня 2020 року №95Е-07/20 вартість матеріального збитку, який заподіяний позивачу, складає 196 681,31 грн., що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу, а ринкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди складає 48919,78 грн..

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просив стягнути :

-із ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 47761,53 грн., витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у сумі 3 000, 00 грн. та 10 000 моральної шкоди;

-із ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 29763, 63 грн.

25 серпня 2021 року представником позивача ОСОБА_3 , з урахуванням висновку експерта від 18.06.2021 року, подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути :

-із ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 42538.72 грн., витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у сумі 3 000,00 грн. та 10 000 моральної шкоди;

-із ТДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 29763, 63 грн.

-із відповідачів на його користьсудовий збір в сумі 905,25 грн,

витрати на експертні автотоварознавчі дослідження в сумі 4700 грн,

витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 4900 грн,

витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн;

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог представника позивача ОСОБА_3 у цивільній справі (т.2 а. с. 23).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 42538,72 грн, витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у сумі 3 000 грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 27763,63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9186,10 грн. що складаються із судового збору, витрат для проведення експертного автотоварознавчого дослідження та судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 6223,69 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 962,41 грн.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5 046,42 що складаються із судового збору, витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 3419,01 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1627,41 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Основними доводами апеляційної скарги є те, що на виконання вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 22 червня 2020 року було здійснено огляд пошкодженого Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_2 , про що складено відповідний протокол огляду ТЗ. На підставі проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу аварійним комісаром ОСОБА_4 складено аварійний сертифікат № 57-D/71/2 від 25.06.2020 року відповідно до якого вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 86683,64 грн з ПДВ, а без ПДВ складає 72236,37 грн. 18 вересня 2020 року ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплачено страхове відшкодування в розмірі 70236,37 грн.

Крім цього, відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведення ремонту.

Саме на страховика покладено спеціальним Законом обов`язок оцінити розмір шкоди, в той час як потерпілий зобов`язаний сприяти страховику у цьому (надати для огляду транспортний засіб у стані, який був після ДТП, повідомити про всі відомі обставини та надати для огляду та копіювання наявні у нього документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди).

Позивач не довів належними та допустимими доказами, що вартість матеріального збитку, що визначена аварійним комісаром визначена з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону. Позивач не надав доказів рецензування висновку автотоварознавчого дослідження від 10 червня 2021 року № ЦВ.21/1754/0321. Висновок експерта здійснений на підставі ухвали суду першої інстанції не на підставі фактичного огляду пошкодженого транспортного засобу, оскільки судовому експерту не було надано пошкоджений автомобіль.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії поліса № АО/ 5942860 від 10 вересня 2019 року цивільного-страхова відповідальність водія транспортного засобу MAZDA 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , застрахована страховиком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на строк з 11 вересня 2019 року по 10 вересня 2020 року. Відповідно до п. 4. полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн. Розмір франшизи, згідно п. 5 полісу становить 2 000,00 грн. (а.с. 11)

11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із заявою про оцінку та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталась 10 червня 2020 року о 14:00, відповідальним за вчинення якої визнано ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за договором (полісом) № АО/ 5942860 від 10 вересня 2019 року, що підтверджується копію даної заяви (а.с. 12)

Згідно постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 06 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 930/1342/20 ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме: вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 10 червня 2020 року, учасниками якої були транспортні засоби MAZDA, державний номерний знак НОМЕР_1 та FORD, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 визнав у повному обсязі. (а.с. 13). Дана постанова відповідно до відомостей ЄДРСР набрала законної сили 15 липня 2020 року.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95Е-07/20 складеного 30 липня 2020 року ПП ЕНДЦ «Екпертиза» за заявою ОСОБА_5 щодо проведення експертного колісного транспортного засобу вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля FORD TRANZIT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає: 196 681,31 грн. (а.с.14-31).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №96Е-07/20 складеного 01 серпня 2020 року ПП ЕНДЦ «Екпертиза» за заявою ОСОБА_5 , щодо визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля FORD TRANZIT, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2007 року виготовлення, що має пошкодження внаслідок ДТП складає: 48919,78 грн. (а.с. 36-55)

Згідно копії листа начальника відділу документообігу по врегулюванню збитків ОСОБА_6 , ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» прийнято рішення, щодо оплати ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 70236,37 грн. (а.с.56)

Із копії платіжного доручення №11509 від 18 вересня 2020 року вбачається, що ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» перерахував ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 70236,37 грн. згідно страхового акту №ЦВ/20/3980 за договором страхування №АО- від 10 вересня 2019 року. (а.с. 57)

Відповідно до копії акту №100620 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10 червня 2020 року транспортні послуги по перевезенню FORD TRANZIT, держаний номерний знак НОМЕР_2 складають 3000,00 грн., які згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №100620 від 10 червня 2020 року прийняті ФОП ОСОБА_7 від ОСОБА_1 (а.с. 58, 58 зі звороту)

17 лютого 2021 року директор ПП ЕНДЦ «Експертиза» Кожушаний В. М. направив до суду перший аркуш з виправленою технічною помилкою у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95Е-07/20 та перший аркуш з виправленою технічною помилкою у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №96Е-07/20. (а.с.172-174)

Відповідно до висновку експерта № 04-06/2021 ІЕ від 18 червня 2021 року, наданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року, ринкова вартість автомобіля FORD TRANSIT, загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2402, паливо - дизельне, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , до та після дорожньо-транспортної пригоди визначити без проведення огляду не є можливим.

Середня ринкова вартість технічно справного автомобіля FORD TRANSIT, загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2402, паливо - дизельне, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату проведення експертизи, складає: 212 731,67 грн.

Вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля FORD TRANSIT, загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2402, паливо - дизельне, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі наданих матеріалів цивільної справи №127/21573/20, в цінах станом на час виконання даного дослідження, складає: 191 458,50 грн.

Проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля FORD TRANSIT, загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2402, паливо - дизельне, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі наданих матеріалів цивільної справи №127/21573/20, після дорожньо-транспортної пригоди з метою його подальшої експлуатації, є економічно недоцільним. (а.с. 196-208)

Відповідно до копій дублікатів квитанцій №0.0..1 від 17 липня 2020 року та №0.0..1 від 07 серпня 2020 року позивачем ОСОБА_1 сплачено кошти за експерті послуги №95Е-07/2020 та №96Е-07/2020, проведені ПП ЕНДЦ «Експертиза» у розмірі 4700,00 грн. (а.с.59-60)

Згідно акту про надані послуги з правової допомоги від 26 лютого 2021 року загальна сума витрат ОСОБА_1 на оплату послуг адвоката пов`язаних з розглядом даної цивільної справи, становить 5 000,00 грн. (а.с. 217)

Відповідно до копії меморіального ордеру №@2PL346368 від 25 вересня 2020 року позивачем ОСОБА_1 сплачено адвокату Коваленку В. В. кошти у розмірі 5 000,00 грн. згідно договору від 02 липня 2020 року №2/7/20. (а.с. 9)

Згідно копії квитанції №8902 від 12 травня 2021 року позивачем ОСОБА_1 сплачено кошти за судову експертизу згідно рахунку №22 від 07 травня 2021 року у розмірі 4900,00 грн. (а.с. 239)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку експерта №04-06/2021ІЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2021 року, розрахунки якої відповідачами не спростовано, вартість матеріального збитку заподіяної позивачу ОСОБА_1 складає 191458,50 грн., а тому страховому відшкодуванню підлягає завдана шкода в межах страхової суми у розмірі 98 000,00 грн. із врахуванням зменшення на суму франшизи, яка становить 2000 грн. Оскільки ТОВ СК «Альфа-Гарант» позивачу, згідно платіжного доручення №11509 від 18 вересня 2020 року, відшкодовано страхове відшкодування у розмірі 70236,37 грн., до стягнення з ТОВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача додатково підлягає страхове відшкодування у розмірі 27763,63 грн. (100 000,00 (ліміт відповідальності страховика) - 2 000,00( франшиза) - 70236,37 ( виплачене страхове відшкодування) =27763,63).

Суд також зазначив, що оскільки згідно висновку експерта №04-06/2021ІЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2021 року ринкова вартість технічно справного автомобіля FORD TRANSIT, номер кузова - НОМЕР_4 , 2007 року випуску, згідно матеріалів справи, станом на час проведення експертизи, складає 191458,50 грн., а ринкова вартість даного автомобіля, що має пошкодження внаслідок ДТП складає 48919,78 грн., позивачу підлягало відшкодування 142538,72 грн. (191458,50 грн.( вартість матеріального збитку за висновком експертизи від 18.06.2021р) - 48919, 78 грн.( ринкова вартість ТЗ після ДТП за висновком експертного дослідження від 01.08.2020 р) = 142538,72 грн.).

Відповідно до страхового полісу №АО/5942860 цивільно-страхова відповідальність водія транспортного засобу MAZDA 6, застрахована страховиком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на суму 100 000,00 грн. на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача завдана ним шкода у розмірі 42538,72 грн., як така, що перевищує страхову виплату. Також підлягає стягненню витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, що становить 3000 грн.

Суд виходив також з того, що керуючись принципами розумності та справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.

За правилами статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За змістом статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що проведення ремонтно -відновлювальних робіт автомобіль позивача є економічно недоцільним, а отже автомобіль вважається фізично знищеним.

Відповідно до п.30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик (моторне транспортне страхове бюро), або інша особа, яка відповідає за завдану шкоду.

Позивач, отримавши страхове відшкодування від страхової компанії у максимально можливому розмірі, забрав автомобіль собі та не погодився із визнанням КТЗ фізично знищеним, тому просить суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, яку визначив, як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Відповідно до висновку експерта № 04-06/2021 ІЕ від 18 червня 2021 року, наданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2021 року, ринкова вартість автомобіля FORD TRANSIT, загальний легковий пасажирський - В, 2007 року випуску, об`єм двигуна 2402, паливо - дизельне, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , до та після дорожньо-транспортної пригоди визначити без проведення огляду не є можливим.

Зі змісту висновку експерта слідує, що за заздалегідь зазначеною адресою проведення огляду ТЗ, автомобіль FORD TRANSIT для огляду не надано (т. 1 а. с. 196).

Висновок експерта №04-06/2021 ІЕ від 18.06.2021 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи даних щодо залишкової вартості пошкодженого автомобіля після ДТП не містить.

Суд першої інстанції визначаючи розмір майнової шкоди виходив з того, що відповідно до висновку експерта №04-06/2021ІЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 18 червня 2021 року, вартість матеріального збитку заподіяної позивачу ОСОБА_1 складає 191458,50 грн., а тому страховому відшкодуванню підлягає завдана шкода в межах страхової суми у розмірі 98000 грн. із врахуванням зменшення на суму франшизи, яка становить 2000 грн.. З огляду на те, що ТОВ СК «Альфа-Гарант» позивачу відшкодовано страхове відшкодування у розмірі 70236,37 грн., до стягнення з страхової компанії на користь позивача додаткового підлягає страхове відшкодування у розмірі 27763,63 грн. (100 000,00 - 2 000,00 - 70236,37=27763,63).

Суд також зазначив, що ринкова вартість даного автомобіля, що має пошкодження внаслідок ДТП складає 48919,78 грн., тому позивачу підлягало відшкодування 142538,72 грн. (191458,50 грн.- 48919,78 грн. = 142538,72 грн.). Отже, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача завдана ним шкода у розмірі 42538,72 грн. (різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП), що перевищує розмір страхового відшкодування 100 000 грн.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначений висновок суду першої інстанції є помилковим, зроблений за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, оскільки взявши до уваги при обрахунку розміру матеріальної шкоди за від`ємник суму 48 919, 78 грн ( ринкова вартість автомобіля після ДТП), відповідно до висновку експертного дослідження від 01.08.2020 року, поза увагою як позивача так і суду першої інстанції залишився той факт, що дана ринкова вартість визначена за формулою С=Сср(1+/-(Гк/100)+-( Дз/100)+-Сдод=218534, 79. (1+(0/100)-(10/100)-147761, 53 =196681, 31-147761, 53=48919,78 грн. Тобто, при визначені розміру ринкової вартості автомобіля після ДТП експертом в експертному дослідженні від 01.08.2020 року були враховані інші вихідні дані, як то середня ринкова ціна КТЗ - 218534,79 грн, та додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складових - 147761,63 грн., аніж ті , що були враховані експертом у висновку від 18.06.2021 року при визначені матеріального збитку.

Таким чином, визначення матеріальної шкоди заподіяної позивачу внаслідок ДТП шляхом обрахунку різниці між вартістю матеріального збитку за висновком експерта від 18.06.2021 року та ринковою вартістю КТЗ після ДТП за висновком експертного дослідження від 01.08.2020 року, де при обрахунку величин експертами взяті різні вихідні дані є некоректним.

Задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з середньої ринкової вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишків вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП (які, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначається за формулою) та з урахуванням того, що транспортний засіб позивачем не був наданий для огляду експерту, не можна визнати обгрунтованим.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У деліктних зобов`язаннях, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено розміру матеріальної шкоди належними та допустимими доказами, не надано суду доказів вартості автомобіля FORD TRANZIT, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2007 року виготовлення після ДТП, що унеможливлює встановити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, тобто розмір заподіяної майнової шкоди.

Ураховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової шкоди ухвалено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права (п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України), відтак рішення підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового про відмову в задоволенні цих вимог.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової шкоди пов`язані з вимогами до ОСОБА_2 , відтак відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України колегія суддів вважає, що підлягає скасуванню також рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 42538,72 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню частково, відтак підлягають новому розподілу також судові витрати.

Ураховуючи те, що рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової шкоди скасовано та в задоволенні вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» судом апеляційної інстанції відмовлено, відтак підлягає скасуванню також рішення в частині розподілу судових витрат до ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Беручи до уваги те, що рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 42538,72 грн. підлягає скасуванню та в задоволенні цих вимог до ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції відмовлено, відтак слід змінити розподіл судових витрат здійснений щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховую те, що позивачем не доведено розмір майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, що стосується відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а тому відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судових витрат, пов`язаних з проведенням експертного товарознавчого дослідження та судової автотоварознавчої експертизи.

З огляду на те, що позовні вимоги до ОСОБА_2 судом першої інстанції задоволено частково на суму 8000 грн., а позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 905,25 грн, при цьому ціна позову становить 85302,41 грн з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т.1 а. с.234-36), відтак колегія суддів вважає, що судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 9,60 грн. (розрахунок 85302,41х100:905,25=1,06 %; 905,25х1,06%=9,60).

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 також судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 53 грн. (розрахунок 5000х1,06%=53).

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяну унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 27763,63 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, заподіяну унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 42538,72 грн, розподілі судових витрат скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 9 (дев`ять) гривень 60 копійок, а також судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 53 (п`ятдесят три) гривні.

Поновити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року в частині залишеній без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський