КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/16798/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2900/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

01 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Макаровій К.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» на дії державного виконавця, -

В С ТА Н О В И В:

У серпні 2021 року боржник звернулась до суду з даною скаргою, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 09 квітня 2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 65078708 по виконавчому листу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 29035 грн. 33 коп., з яких: 9101 грн. 64 коп. - заборгованості за надані послуги з центрального опалення; 13425 грн. 00 коп. - заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води; 4908 грн. 69 коп. - 3% річних та інфляційна складова заборгованості; 1600 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

08 червня 2021 року постановою старшого державного виконавця накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які містяться на відкритих рахунках, в тому числі і в AT КБ «Приватбанк».

Скаржник зазначає, що вона має статус пенсіонера, отримує пенсію за віком. За загальним правилом, з пенсії боржника може бути відраховано не більш як 20% пенсії, після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, звернення стягнення на пенсійні кошти у більшому розмірі заборонено законом, у зв`язку з чим, просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 на картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» на підставі постанови від 08 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 65078708; зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. скасувати арешт, накладений на грошові кошти ОСОБА_1 на картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ«ПриватБанк» на підставі постанови від 08 червня 2021 року у виконавчому провадженні №65078708.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу ДВСу м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К.П. скасувати арешт, накладений на грошові кошти ОСОБА_1 на картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ«ПриватБанк» на підставі постанови від 08 червня 2021 року ввиконавчому провадженні № 65078708.

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Головний державний виконавець Шевченківського відділу ДВСу м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені скарги в повному обсязі вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок щодо арешту коштів (майна) боржника з метою повного фактичного виконання виконавчого документа, тому08.06.2021 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 48, 56 Закону, винесено постанову № 65078708 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах, в тому числі в AT КБ «Приватбанк» та зазначено, що арешт накладається на кошти боржника, «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом». Оскільки жодним законом не встановлено заборони щодо арешту коштів боржника, які містяться на рахунках, тому банківською установою накладено арешт на рахунок боржника. Крім того, зазначає, що кошти переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними. На думку державного виконавця, рахунок скаржника не є рахунком на який заборонено накладати арешт.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 65078708 по виконавчому листу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 29035 грн. 33 коп., з яких: 9101 грн. 64 коп. - заборгованості за надані послуги з центрального опалення; 13425 грн. 00 коп. - заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води; 4908 грн. 69 коп. - 3% річних та інфляційна складова заборгованості; 1600 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору

08 червня 2021 року постановою старшого державного виконавця №65078708 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які містяться на відкритих рахунках, в тому числі і в АТ КБ«ПриватБанк» на картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, про що Пенсійним фондом України видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 від 04.04.2018 року та скаржник отримує пенсію за віком.

В матеріалах справи міститься виписка по картці/рахунку НОМЕР_1 AT КБ «Приватбанк» з 04.01.2021 по 14.05.2021 з якої вбачається, що на дану картку надходять виплати «Пенсійного фонду, пенсія».

Задовольняючи частково вимоги скарги, судпершої інстанціївиходив з того, що державним виконавцем недотримано встановленої законом послідовності для звернення стягнення на пенсію боржника та обмежень щодо розміру відрахувань із пенсії, постанова від 08.06.2021 року в частині накладення арешту на рахунок, на якому акумулюється пенсія боржника, порушує права боржника та позбавляє його джерел до існування і порушує його право на соціальний захист.

Проте, з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обов`язки та права приватного виконавця. Так статтею передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Положеннями ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця, в якій зазначається: сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом; стягнення виконавчого збору, витрати виконавчого провадження, штрафи, накладені на боржника під час виконавчого провадження; основна винагорода приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що на які накладається арешт, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов'язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов'язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 рокуу справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20) та від 24 лютого 2021 року у справі№ 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20).

Із змісту постанови про арешт коштів боржника від 08 червня 2021 року вбачається, що старшим державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в тому числі і в АТ КБ «ПриватБанк» на картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), крім коштів, що містяться на рахунках, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто,постанова міститьвказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, про що Пенсійним фондом України видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 від 04.04.2018 року та скаржник отримує пенсію за віком.

З виписки по картці/рахунку AT КБ «Приватбанк» з 04.01.2021 по 14.05.2021 вбачається, що ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_1 на який отримує пенсійні виплати, проте, зазначена виписка не свідчить про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використаннята не містить підтвердження, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення згідно із чинним законодавством України.

При цьому, АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_1 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення ОСОБА_1 зі скаргою на рішення та дії державного виконавця, інформації від банку щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я боржника до державного виконавця не надходило, а тому державний виконавець на момент звернення скаржника до суду не мав передбачених законом підстав для зняття арешту з рахунку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що зазначений рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання, кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 стали її власністю та набули статусу вкладу, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування постанови старшого державного виконавця від 08 червня 2021 року про накладення арешту на кошти боржника.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Якщо боржник вважає, що його кошти арештовані на рахунку безпідставно, то він має звернутись зі скаргою на дії або бездіяльність саме банку, а не державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати.

У задоволені скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 червня 2022 року.

Головуючий

Судді