Справа № 177/263/21
Провадження № 2-п/177/4/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представників заявника Старостіної Л.В.,

Верхуші Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортних витрати, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортних витрати, задоволено позовні вимоги. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованість за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортні витрати у розмірі 3709,13 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 21.02.2022 звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення, у якій він просить його скасувати.

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 отримано ним 25.01.2022 у канцелярії суду, до цього часу він не знав про його існування.

Зазначає, що про розгляд справи він належним чином повідомлений не був, оскільки судове засідання, яке призначено на 13.04.2021 відкладено через перебування судді на лікарняному, а ухвалюючи рішення 18.05.2021, у суду не було підтвердження про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду цивільної справи.

Окрім того, вказує, що підставою складання акта про порушення № 454 від 27.09.2020 представниками позивача було те, що «скло відлікового механізму відходить від корпусу лічильника», але при складанні акта проігноровано той факт, що 20.03.2019 у будинку відповідача сталася пожежа, внаслідок чого лічильник зазнав термічного впливу. Тобто, саме через термічний вплив скло відлікового механізму зазнало деформації та «відійшло» від корпусу лічильника.

Також, участь в експертизі спірного лічильника брав метролог ДП «Кривбасстандартметрологія» ОСОБА_2 , який цього ж дня проводив позачергову повірку лічильника, що суперечить вимогам Критеріїв затвердженим наказом Мінекономрозвитку від 25.09.2015 № 1192, зареєстрованим у Мін`юсті 07.10.2015 № 1213/27658, зокрема щодо незалежності та неупередженості. Отже, довідка ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність є недопустимим та неналежним доказом у справі.

Представники заявника - ОСОБА_3 та адвокат Верхуша Я.О. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та підтримали обставини викладені в заяві про перегляд заочного рішення.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» Домбровська Є.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, заперечувала проти задоволення заяви (а.с.125).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників заявника, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, зі змісту ст. 288 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Як встановлено судом, 18.05.2021 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортних витрати. Позовні вимоги задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованість за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортні витрати у розмірі 3709,13 грн, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог чинного Цивільного процесуального кодексу України, шляхом направлення повістки на адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судова повістка про виклик відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 13.04.2022, отримана останнім особисто 05.04.2022, тобто завчасно, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про вручення (а.с.33).

Суд враховує, що отримавши 05.04.2021 ухвалу про відкриття провадження в справі, у якій зазначено дату, час та місце судового розгляду справи, а також позовну заяву з додатками, останній, будучи обізнаним про перебування в провадженні суду вказаної справи, не реалізував своє право на подання відзиву на позов, не надав докази, які б спростовували позовні вимоги позивача. При цьому, обставини, які б перешкоджали відповідачу реалізувати свої зазначені права у вказаній справі з 05.04.2021 по день ухвалення заочного рішення, тобто до 18.05.2021, належними та допустимими доказами не підтвердженні.

Факт не підписання зазначеного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем ОСОБА_1 (а.с.33), перед судом не доведено.

Судова повістка про виклик до суду на 18.05.2022 повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.40). Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Таким чином, в силу вимог вказаної норми Закону, відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання 18.05.2022.

Повернення поштового відправлення з судовою повісткою про судове засідання на 18.05.2021 на адресу суду 20.05.2021, тобто після ухвалення заочного рішення, не свідчить про відсутність у суду об`єктивної інформації про належне повідомлення відповідача, з огляду на те, що таку інформацію суд не позбавлений можливості отримати та перевірити з офіційного сайту «Укрпошта».

Отже, суд зауважує, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.33,40), являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. ОСОБА_1 , з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи, мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження щодо нього, про що наголошував Європейський Суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», а тому, нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про існування доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд також розцінює їх критично, оскільки позивач, зазначаючи про пожежу в його домоволодінні, якою, на його думку, і було пошкоджено лічильник газу, не повідомив суд про вказані докази, не надав їх суду.

Водночас, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд, керуючись ст. ст. 280-283 ЦПК України, вирішував справу на підставі наявних у ній доказів. Зокрема, судом досліджено акт експертизи ЗВТ та пломб від 30.09.2020 (а.с.11), відповідно до якого пошкодження лічильника відбулося шляхом зрізання та склеювання між собою у пломбувальній провушині правої свинцевої пломби заводу-виробника, вільний доступ до відлікового механізму, передавальне колесо відлікового механізму пошкоджено зрізана більша частина зубців. У зв`язку з пошкодженнями, лічильник виявився непридатним до подальшого використання (а.с.11,16). Таким чином, саме зрізи та склеювання пломбувальної провушини та частини зубців, не можуть свідчити про те, що вказані пошкодження ЗВТ стали наслідком термічного впливу на нього. Відповідач ОСОБА_1 , будучи присутнім під час фіксації порушення, будь-яких зауважень чи заперечень не висловлював, зокрема, не вказував про термічне пошкодження лічильника, яке, з його слів, мало місце під час пожежі у його домоволодінні, що підтверджується актом про порушення від 27.09.2020 № 454, актом про демонтаж ЗВТ, протоколом направлення ЗВТ на експертизу (а.с.6-10). Сам акт про пожежу (а.с.57), свідчить про те, що пожежа за місцем проживання відповідача, що за адресою: АДРЕСА_1 , мала місце 20.03.2019. Акт про порушення складено 27.09.2020, тобто, фактично через півтора роки з дня пожежі. У той же час, доказів про пошкодження лічильника під час пожежі не надано, у акті про пожежу про його пошкодження не зазначено, у протоколі про направлення ЗВТ на експертизу від 27.09.2020 (а.с.9) вказано місце встановлення лічильника - на вулиці, так само не надано доказів про повідомлення відповідачем про пожежу в його домоволодінні та пошкодження у зв`язку з цим його лічильника АТ «Криворіжгаз».

Як встановлено судом, про дату, час та місце проведення експертизи ЗВТ ОСОБА_1 був повідомлений належним чином (а.с.10), однак правом на участь не скористався.

Суд також не бере до уваги посилання заявника на безпідставну участь у складі комісії, якою проводилася експертиза ЗВТ, метролога ДП «Кривбасстандартметрологія» ОСОБА_2 та проведення у послідуючому ним повірки ЗВТ відповідача, оскільки зазначені дії метролога узгоджуються з вимогами п. 3, п. 4 та п. 10 гл. 10 розділу X Кодексу ГРС.

Відповідно до п. 33, 34 Рішення Європейського суду з прав людини «Христов проти України» від 19.02.2009, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску протии Румунії» (Brumarescu v. Romania).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду (див. там же, п. 62). Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд, серед іншого, може залишити заяву без задоволення.

З урахування викладеного, з метою дотримання принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку про відсутність сукупності підстав необхідних для скасування заочного рішення суду від 18.05.2021, а тому заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та його скасування підлягає залишенню без задоволення.

Зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259-261, 284-287 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проведення комплексу робіт з експертизи ЗВТ та транспортних витрати, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 01.06.2022

Суддя: