Справа № 195/548/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

01.06.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:головуючого судді - Скрипченко Д.М., за участю секретаря судових засідань - Левкович Н.М.,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання його батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також внести зміни до актового запису №417 про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши у графі батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, та змінити прізвище дитини: на " ОСОБА_3 " по батькові дитини: на " ІНФОРМАЦІЯ_5 ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2019 році позивач та ОСОБА_2 познайомились, та з серпня 2021 року стали проживати однією родиною, як чоловік та дружина.

Відповідач ОСОБА_2 з 28 травня 2013 року перебувала з відповідачем ОСОБА_9 у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про що видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 28.05.2013 року , актовий запис № 290. У шлюбі в них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачі у 2019 році остаточно припинили сімейні відносини, однак, свій шлюб одразу не розірвали.

Відповідачка переїхала проживати до помешкання позивача разом зі своїм сином від першого шлюбу ОСОБА_10 .

Від цивільних відносин в позивача з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Разом з відповідачкою та двома дітьми вони проживають разом за адресою вказаною у довідці з місця проживання від 21 липня 2021 року.

Відповідачка під час перебування у шлюбі з відповідачем, завагітніла та народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, для належної реєстрації народження їхньої дитини, де б був записаний батьком дитини, необхідною була присутність відповідача в органах РАЦС або нотаріальна його заява про невизнання батьківства подана до органів ДРАЦС.

Однак, у зв"язку з тим, що відповідач був відсутній на території України та перебував на заробітках в Італії, відібрати таку заяву у нього не вдалося. Тож, за вказаних підстав відповідача було записано батьком дитини позивача.

За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року по цивільній справі № 348/2040/20 шлюб відповідачів розірвано. Вказана цивільна справа розглядалась судами тривалий час у зв"язку з зміною підсудності суду, оскільки за час розгляду справи судом відповідачка змінила місце своєї реєстрації.

Новонароджена донька, ОСОБА_4 - є бажаною дитиною у їхній з відповідачкою родині. Позивач є біологічним батьком новонародженої дитини. Однак, батьком записано відповідача по справі ОСОБА_3 , оскільки він був чоловіком відповідачки на момент народження дитини, хоча батьком дитини не є.

Оглянувши свідоцтво про народження дитини позивач був обурений тим, що батьком дитини позивача зазначено іншу особу. Після чого, позивач звернувся до посадових осіб Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м.Мелітополі з проханням вказати у свідоцтві батьком саме його, вони йому пояснили, що цього зробити не можуть, так як реєстрація народження вже проведена, потрібно було раніше звертатися до відділу РАЦС з відповідними заявами і йому та відповідачам по справі, оскільки таких заяв не надійшло, то батьком дитини записано автоматично чоловіка матері дитини відповідно до закону, і що потрібно звертатися до суду за визнанням батьківства.

Відповідач ОСОБА_9 обізнаний про те, що не він не є батьком дитини і цілком погоджується на те, щоб дитина була записана на справжнього батька , однак тепер коли свідоцтво про народження дитини вже видано, урегулювати це питання у позасудовому порядку не вдається.

Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач має всі підстави стверджувати, що він є батьком дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_14 просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, при цьому на позовних вимогах наполягають.

Відповідачі у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову не заперечують, просять розглянути справу за їхньої відсутності. Крім того, ОСОБА_3 у своїй заяві підтвердив той факт, що дитина народжена відповідачем ОСОБА_2 у квітня 2021 року, не є його біологічною дитиною, оскільки він з ОСОБА_2 з початку 2019 року не бачились та не підтримують сімейних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у 2019 році позивач та ОСОБА_2 познайомились, та з серпня 2021 року, стали проживати однією родиною, як чоловік та дружина.

Відповідач ОСОБА_2 з 28 травня 2013 року перебувала з відповідачем ОСОБА_9 у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про що видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 28.05.2013 року , актовий запис № 290. У шлюбі в них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідачі у 2019 році остаточно припинили сімейні відносини, однак свій шлюб одразу не розірвали. Відповідачка переїхала проживати до помешкання позивача разом зі своїм сином від першого шлюбу ОСОБА_10 .

Від цивільних відносин в позивача з відповідачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Разом з відповідачкою та двома дітьми вони проживають разом за адресою вказаною у довідці з місця проживання від 21 липня 2021 року.

Таким чином, відповідачка під час перебування у шлюбі з відповідачем завагітніла та народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, для належної реєстрації народження їхньої дитини, де б був записаний батьком дитини, необхідною була присутність відповідача в органах РАЦС або нотаріальна його заява про невизнання батьківства подана до органів ДРАЦС.

Однак, у зв"язку з тим, що відповідач був відсутній на території України та перебував на заробітках в Італії, відібрати таку заяву у нього не вдалося. Тож, за вказаних підстав відповідача було записано батьком дитини позивача.

Новонароджена донька, ОСОБА_4 - є бажаною дитиною у їхній з відповідачкою родині. Позивач є біологічним батьком новонародженої дитини. Однак, батьком записано відповідача по справі ОСОБА_3 , оскільки він був чоловіком відповідачки на момент народження дитини, хоча батьком дитини не є.

Відповідач ОСОБА_3 з початку 2019 року не підтримує будь-яких відносин з ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року по цивільній справі № 348/2040/20 шлюб між відповідачами розірвано. За час розгляду справи судом, відповідачка змінила місце своєї реєстрації, що підтверджується довідкою з місця проживання від 21 липня 2021 року .

Відповідно до положень ст.ст.124,125,126 СК України, у свідоцтві про народження дитини батьком дитини зазначено іншу особу, тобто , відповідача ОСОБА_3 .

Після чого, позивач звернувся до посадових осіб Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м.Мелітополі з проханням вказати у свідоцтві батьком саме його, вони йому пояснили, що цього зробити не можуть, так як реєстрація народження вже проведена, потрібно було раніше звертатися до відділу РАЦС з відповідними заявами і йому та відповідачам по справі, оскільки таких заяв не надійшло, то батьком дитини записано автоматично чоловіка матері дитини відповідно до закону, і що потрібно звертатися до суду за визнанням батьківства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України, визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вищезазначені обставини підтверджуються наступними письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 ; довідкою №2884 від 21.07.2021 року про склад сім`ї , з якої вбачається, що позивач разом із ОСОБА_2 , сином ОСОБА_10 та донькою ОСОБА_4 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 ; рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2021 року про розірвання шлюбу.

Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, доходить висновку про наявність підстав для визнання батьківства, а відтак, також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва про народження з урахуванням вище зазначених змін.

Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 141, 229, 235, 258, 259, 265 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.125, 126, 128, 129, 135, 138 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №417 про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши у графі батько: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, та змінити прізвище дитини: на " ОСОБА_3 " по батькові дитини: на " ІНФОРМАЦІЯ_5 ".

Видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вище зазначених змін.

Сплачений судовий збір зарахувати на користь держави, відповідно звільнивши від сплати судового збору відповідачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. М. Скрипченко