Дата документу 30.05.2022
Справа № 334/7519/19
Провадження № 2/334/149/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Кузьменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 залишила заповіт від 14.12.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., реєстровий номер 4472. За змістом вказаного заповіту ОСОБА_3 заповіла позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося. До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на праві приватної власності.

Позивач у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Також до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідачка ОСОБА_2 , яка є племінницею спадкодавиці.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 25.09.2019 року №843/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 з підстави відсутності оригіналу документу, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на неї.

У зв`язку з цим позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяви в яких просять слухати справу без їх участі, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась повторно, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за її відсутності, зважаючи на те, що відповідачка повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином.

Враховуючи неодноразову неявку відповідачки, відсутність відзиву на позовну заяву, суд, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.01.2019 року, яке видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 320, серія НОМЕР_1 .

На час смерті ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації, отриманої від ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 03.07.2019 року, квартира АДРЕСА_1 , належала померлій на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1994 року № 151, яке видане ВАТ «Запоріжалюмінбуд», та про що 15.09.1994 року орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації було надано висновок про її реєстрацію.

Відтак, до складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на праві приватної власності.

З матеріалів спадкової справи №6/2019, відкритої 28.01.2019 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_3 за життя було складено заповіт, який посвідчений 21.01.2012 державним нотаріусом першої Запорізької держаної нотаріальної контори Федченко О.О., №2-7, згідно якого вона заповідала все своє майно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 28.01.2019 звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Крім того, 29.05.2019 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. звернулась із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 її племінниця ОСОБА_2 .

Між тим, згідно матеріалів спадкової справи, інформаційної довідки зі спадкового реєстру, 14 грудня 2018 року ОСОБА_3 було складено новий заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., реєстровий номер 4472, згідно якого вона заповіла позивачці ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося.

Позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , про що свідчить її заява від 14.06.2019 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Стаття 1254 ЦК України визначає, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни.

Встановлено, що ОСОБА_4 зверталась до суду з позовом про визнання заповіту від 14 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., реєстровий номер 4472, згідно якого яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2021, яка набрала законної сили 16.04.2021, позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним залишена без розгляду.

Таким чином, за наявності заповіту, який не визнаний недійсним, спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється не за законом, а за заповітом, складеним нею 14 грудня 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., реєстровий номер 4472, згідно якого вона заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося позивачці ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, Бахматської Тетяни Михайлівни від 25.09.2019 року № 843/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивачкап не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Турбіна Т. Ф.