Справа № 558/99/22
номер провадження 2/558/56/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.02. 2011 року в розмірі 14512,73 гривень.

В позовній заяві позивач вказує про те, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПрриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 25.02. 2011 року було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Строки та порядок погашення по кредиту, нарахування відсотків здійснюється згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Банком свої зобов`язання перед відповідачем виконано. Відповідачка ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору № б/н від 25.02. 2011 року щодо повернення суми кредиту та погашення суми заборгованості. Через невиконання відповідачкою ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 26.01.2022 року виникла заборгованість в розмірі 14512,73 гривень, що складається з 11713,89 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту; 2798,84 гривень заборгованості за простроченими відсотками.

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь 14512,73 гривень заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02. 2011 року та понесені судові витрати.

14.03.2022 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.74).

В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 67).

Відповідачка ОСОБА_1 також подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача не визнала та просить цивільну справу розглянути за її відсутності. Окрім цього, ОСОБА_1 просить долучити до матеріалів справи копію квитанції про сплату частини боргу в сумі 5000 гривень (а.с.83-84).

Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Норми ч.2 ст.247 ЦПК України вказують, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково.

Так, дослідивши докази по справі суд встановив слідуючі фактичні обставини та зміст відповідних правовідносин.

25.02.2011 року між позивачем АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Згідно умов договору, відповідачці позивачем надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, 25.02 2011 року ОСОБА_1 звернулась до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Із змісту такої анкети-заяви встановлено, що вона містить відомості про персональні дані заявника, додаткову інформацію про нього(а.с.19).

З 12.02. 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 49).

У передостанньому розділі анкети-заяви зазначено про те, що ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, заявник виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» (а.с. 19). При цьому, анкета-заява не містить відомостей про встановлення будь-якої процентної ставки за користування кредитом чи відповідальності за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитом.

Позивачем не надано суду доказів ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами і правилами надання банківських послуг та підписання їх відповідачем.

Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які наявні у матеріалах справи, підпису позичальника (відповідача) не містять.

У Постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/19 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позиції відповідно до якої без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Доданий до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить відомостей про ознайомлення відповідача з Тарифами банку(а.с20).

Надана позивачем анкета-заява не містить відомостей про те, якого саме виду кредитна карта «Універсальна» була видана відповідачці(а.с19).

Із змісту розрахунків заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02. 2011 року, що проведені позивачем станом на 31.05.2015 року (а.с.5-8) відсотки від простроченої суми заборгованості встановлено в розмірі 30%, з 01.09.2014 року в розмірі 34,80 % від простроченої суми заборгованості, а з 01.04.2015 року в розмірі 43,20%. Станом на 30.06.2019 року (а.с.9-14) відсотки встановлено в розмірі з 01.06.2015 року 36 %, з 05.10.2018 року в розмірі 35 % від простроченої суми заборгованості. Станом на 26.01.2022 року (а.с. 10) вбачається, що відсотки від суми неповернутого в строк кредиту, які нараховані у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлено у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 84 % з 01.07.2019 року, в розмірі 42% з 01.03.2022 року та в розмірі 40,80% з 01.09.2020 року

Згідно п. 2.1.1.2.12 Умов та Правил, в редакції що почала діяти з 01.03. 2019 року сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд»(а.с.21). Проте, доказів ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами і правилами надання банківських послуг, в редакції що почала діяти з 01.03.2019 року, та підписання їх позивачкою, до суду не надано.

В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, Банк, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинен надати підписані позичальником Умови і правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника. Так, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником.

Надані Умови і правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

При цьому, суд зважає на приписи ч. 6 ст. 81 ЦПК України, згідно якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07. 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07. 2019 року у справі №342/180/17 вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач підписувала Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку та що саме в редакції, доданій до позовної заяви, діяли на час підписання відповідачем анкети-заяви такі Умови і правила.

Належних та допустимих доказів, що на час подання позивачеві відповідачем анкети-заяви, сторонами були погоджені усі умови надання кредиту, зокрема, щодо розміру процентної ставки, розміру комісії чи розміру неустойки у випадку невиконання кредитного зобов`язання, позивачем до суду надано не було.

Разом з тим, у розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02. 2011 року, що проведений позивачем станом на 26.01.2022 року, вказано, що заборгованість за кредитом становила 14512,7 гривень. Дана сума складається з 11713,89 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2798 гривень заборгованості за простроченими відсотками (а.с.16). Проте позивачем не доведено, що на час підписання відповідачем анкети-заяви, сторонами були узгоджені такі умови кредитування, як розмір процентів за користування кредитом у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, строк кредитування, тощо.

Відсутність підпису сторін, печатки банку на Умовах і правилах надання банківських послуг дає підстави вважати, що банком не були узгоджені з споживачем банківських послуг (відповідачем) умови кредитування про умови кредитування банком не був поінформований споживач.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б підстави нарахування відсотків від суми неповернутого в строк кредиту, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 84 % .

Згідно квитанції № RC_LF91D5ULOZ662S10933UB від 19.04 2022 року, відповідачка ОСОБА_1 частково погасила заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 5000 гривень (а.с.).

Беручи до уваги встановлені обставини справи та вказані правові норми, суд приходить до висновку, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 6713,89 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту. В решті вимог позивача слід відмовити.

Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2481,00 гривні судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви(а.с.1).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача ОСОБА_1 витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1147,76 гривень (6713,89 гривень х 2481,00 гривень : 14512,73 гривень = 1147,76 гривень).

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України ст.ст. 12, 77,78,81, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001 м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 лютого 2011 року в розмірі 6713 (шість тисяч сімсот тринадцять) гривень 89 копійок заборгованості за кредитом та 1147 ( одна тисяча сто сорок сім ) гривень 76 копійок судового збору.

В решті вимог позивача відмовити.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК