УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович на бездіяльність приватного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Придувалова В.В., засобами поштового зв`язку 16 грудня 2021 року звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. про опис та арешт майна (коштів) від 12 листопада 2021 року.

В обґрунтування мотивів скарги зазначає, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника проведена без фактичного огляду предмету опису - квартири, без її участі, за участю понятих, які також не бачили квартири, тому є фіктивною та незаконною.

В обґрунтування поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою, представник скаржниці зазначає, що з поштової скриньки за місцем реєстрації скаржниця 07 грудня 2021 року отримала конверт в якому був супровідний лист та оскаржувана постанова про опис та арешт квартири від 12 листопада 2021 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2021 року справу передано головуючому - судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_1 призначено до судового розгляду на 14 січня 2022 року.

В судове засідання призначені на 14 та 25 січня 2022 року скаржник ОСОБА_1 та її представник не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням та довідкою про доставку смс - повідомлення.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. 12 січня 2022 року подав до суду заяву про залишення скарги без розгляду з наданям доказів відправки поштової кореспонденції ОСОБА_1 та її отримання. Також надав письмові пояснення по суті скарги, в яких виклав обставини в підтвердження прийняття оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника у відповідність до вимог діючого законодавства. Також надав на виконання ухвали суду витребувану копію матеріалів виконавчого провадженя.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року, залишеним ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2013 року без змін, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укргазбанк» за кредитним договором № 63/08/840 від 03 липня 2008 року в сумі 205951, 30 дол. США та 321289, 92 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 вирішено питання розподілу судових витрат.

Згідно копії матеріалів виконавчого провадження стягував ПАТ «Укргазбанк» 19 червня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса зі заявою про відкриття виконавчого провадження та надав до виконання виконавчий лист виданий Оболонським районним судом м.Києва 13 березня 2013 року, який вже неодноразово був пред`явлений до примусового виконання.

Так, у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 72 вказаного закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом(стаття 449 ЦПК України).

Аналогічна норма викладена в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої та другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Строки на подання скарги є процесуальними, а тому можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від фактичних обставин справи, поведінки заявника, засад добросовісності та розумності.

Згідно штампу відправки поштової кореспонденції скаржник ОСОБА_2 через свого представника звернулась до суду із скаргою 16 грудня 2021 року, в якій просить суд визнати незаконною постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 листопада 2021 року в межах ВП 62387838 приватного виконавця (а.с. 15).

Разом зі скаргою подала клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови посилаючись, що отримала її в поштовій скриньці 07 грудня 2021 року. На підтвердження цього заявник долучив до скарги копію конверта, відправником якого був приватний виконавець Телявський А.М., а отримувачем - заявник. Проте, суд звертає увагу, що штамп поштового відправлення на копії є нечитабельним, а також на конверті відсутній ідентифікатор штрих код відправки поштової кореспонденції.

Судом досліджено надані суб`єктом оскарження реєстр відправки поштової кореспонденції від 15 листопада 2021 року, в якому під порядковим номером 13 міститься відправки поштової кореспонденції ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , штрих код відправлення 350; відстеження поштового відправлення за даними сайту Укрпошта з якого видно, що відправлення вручено адресату 20 листопада 2021 року.

Разом із тим, у тексті скарги заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б свідчила про поважність причин пропуску строку для подання скарги, визначеного ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у поновлення строку на подання скарги.

Отже, з огляду на досліджені докази про прийняття оскаржуваної постанови приватним виконавцем 12 листопада 2021 року, відомостей про отримання постанови 20 листопада 2021 року, звернення до суду зі скаргою 16 грудня 2021 року, з пропуском десятиденного строку та відсутність доказів отримання поштового відправлення 07 грудня 2021 року, суд приходить до переконання про відсутність поважних причин пропуску заявником строку на звернення до суду із скаргою про незаконність постанови про опис та арешт майна боржника відсутність поважних причин для поновленні строків для подання скарги, тому подану скаргу залишає без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 126, 127, 447, 449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строків для подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича від 12 листопада 2021 року про опис та арешт майна (коштів) боржника - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідного тексту ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2022 року.

Суддя Шролик І.С.