Справа № 468/98/22-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

26.01.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі судді Муругова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі, що еквівалентний 38000 доларів США.

Разом з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту: на грошові кошти, що перебувають на рахунках відповідача ОСОБА_2 , на рухоме майно (транспортні засоби), що зареєстровані та перебувають у власності відповідача ОСОБА_2 , шляхом заборони переоформлення будь-яких документів щодо них, на 1/2 частину нерухомого майна нежитлового об`єкту виробничої бази площею 705,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони переоформлення будь-яких документів щодо вказаної частки майна.

Заявник просить накласти арешт на перелічене в заяві майно, оскільки відповідач кошти за позикою у визначений строк не повернув та наявність в нього необмеженого права розпорядження своїм майном несе ризик ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Згідно з вимогами чч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

За такого, підставою для забезпечення позову мають бути відповідні факти намагання відповідача відчужити чи приховати належне йому майно, іншим чином зменшити свою платоспроможність і такі факти мають бути підтвердженні відповідними доказами, які має надати позивач.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даному етапі.

Як слідує з заяви про забезпечення позову, підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача є той факт, що відповідач не виконує умови договору позики, проте в заяві не вказуються факти з їх підтвердженням відповідними доказами щодо того, що відповідач вживає будь-яких дій та заходів щодо приховування чи відчуження належного йому майна, що давало б достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі №752/6255/18 при зверненні із завою про забезпечення позову матеріали справи мають містити відомості про вартість майна, щодо якого ініціюється питання про вжиття заходів із забезпечення позову.

При цьому, ані в заяві про забезпечення позову, ані в долучених до неї документах не вказана вартість переліченого мана (грошових коштів, рухомого майна (транспортних засобів) частки в нерухому майні), на яке позивач просить накласти арешт в забезпечення позову, що є необхідним для визначення співмірності розміру позовних вимог вартості майна, про арешт якого ставиться питання в заяві про забезпечення позову.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики шляхом накладення арешту: на грошові кошти, що перебувають на рахунках відповідача ОСОБА_2 , на рухоме майно (транспортні засоби), що зареєстровані та перебувають у власності відповідача ОСОБА_2 , шляхом заборони переоформлення будь-яких документів щодо них, на 1/2 частину нерухомого майна нежитлового об`єкту виробничої бази площею 705,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони переоформлення будь-яких документів щодо вказаної частки майна - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ: