Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3844/21

номер провадження 2/695/517/22

26 травня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

представника позивача Дубового О.С. за ордером,

відповідача ОСОБА_1 особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноша справу за позовом Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) суму завданої матеріальної шкоди в сумі 340 193 грн 96 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.08.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» укладено Комплексний договір № 06/02-200035369 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків, за яким було застраховано автомобіль SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 . 16 грудня 2018 року в с. Степанці, Канівського району, Черкаської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля DAF державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , якого визнано винним у вказаному ДТП постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2848/18. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 448 634 грн 13 коп. На виконання умов договору страхування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 438 193 грн 96 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно з полісом АО/070100, страхова сума (ліміт відповідальності) 100 000 грн 00 коп, франшиза 2 000 грн 00 коп, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернулось до ПрАТ «УПСК» з претензією про відшкодування шкоди, за результатом розгляду якого було отримано страхове відшкодування в сумі 98 000 грн 00 коп. З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу 340 193 грн 96 коп завданої шкоди (448 634 грн 13 коп (сума заподіяної шкоди) 98 000 грн 00 коп (виплата ПрАТ «УПСК»).

Ухвалою від 24.12.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з розгляду справи.

Відповідач відзив на позов не надав. Жодних клопотань, зокрема про проведення експертиз у справі, виклик свідків від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою від 12.04.2022 закрито підготовче засідання з розгляду справи, призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 26.05.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, та пояснив, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2848/18 його було визнано винуватим за порушення ст. 124 КУпАП, внаслідок чого з його вини сталась дорожньо-транспортна пригода, та було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2109. Про те, що у постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2848/18 було внесено виправлення та відповідача було визнано винним ще і у пошкодженні SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідача ніхто не повідомляв. Також відповідач наполягав, що 16.12.2018 ним було здійснено зіткнення лише з автомобілем ВАЗ 2109. З огляду на наведене, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для вирішення справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.08.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» укладено Комплексний договір № 06/02-200035369 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (далі Договір № 06/02-200035369 від 11.08.2018), за яким було застраховано автомобіль SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії договору 12.08.2018 11.08.2019.

Як зазначено у Договорі № 06/02-200035369 від 11.08.2018 страхова сума встановлюється окремо на початок кожного року страхування і зазначається у додатку № 1 до цього договору. Страхова сума встановлюється у розмірі дійсної вартості ТЗ або у розмірі частини дійсної вартості ТЗ, яка відповідає сумі фінансування за договором фінансового лізингу (пропорційне страхування).

Відповідно до витягу з наказу ТОВ «Катеринопільській елеватор» від 01.06.2018 № 132 за водієм ОСОБА_2 закріплено автомобіль SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 .

16 грудня 2018 року працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 148874 від 16.12.2018, відповідно до якого 16.12.2018 о 05 год 20 хв на а/д Миронівка-Канів-Софіївка, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_3 під час зустрічного роз`їзду не дотримавшись безпечного інтервалу виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з т/з ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаний протокол з іншими матеріалами, зокрема схемою ДТП від 16.12.2018, письмовими поясненнями водія автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 від 16.12.2018, письмовими поясненнями водія автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 від 16.12.2018, письмовими поясненнями водія автомобіля SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 16.12.2018 передані на розгляд до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 148874 від 16.12.2018не зазначено, хто є власником автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_5 , яким 16.12.2018 керував ОСОБА_1 .

Як вбачається з наявної в матеріалах справи схеми ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 148874 від 16.12.2018 учасниками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.12.2018 о 05 год 20 хв на а/д Миронівка-Канів-Софіївка поблизу с. Степанціє водій автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 , водій автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 , водій автомобіля SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Згідно з письмовими поясненнями водія автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 від 16.12.2018, у дату та час, коли сталась вказана дорожньо-транспортна пригода, він рухався по а/д Миронівка-Канів-Софіївка біля с. Степанціта побачив, що на зустрічну смугу виїхав вантажний автомобіль DAF, ОСОБА_3 намагався уникнути зіткнення та почав скеровувати свій автомобіль на свою зустрічну смугу, але після того як автомобілі зіткнулися, автомобіль, яким керував ОСОБА_3 ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 , відкинуло на проїжджаючий позаду автомобіль SCANIA, після зіткнення з яким ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 відкинуло в кювет та машина перевернулась. Як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_3 від 16.012.2018, на його думку, за даних обставин водій автомобіля DAF порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до письмових пояснень водія автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 від 16.12.2018, у дату та час, коли сталась вказана дорожньо-транспортна пригода, він рухався по а/д Миронівка-Канів-Софіївка біля с. Степанці та побачив, що йому на зустріч по своїй смузі їде автомобіль ВАЗ 2109, на думку ОСОБА_1 , з перевищенням швидкості, та коли автомобілі порівнялись водій автомобіля ВАЗ 2109 зіштовхнувся з автомобілем ОСОБА_1 , після чого автомобіль ВАЗ 2109 відкинуло на автомобіль SCANIA, який їхав позаду, та автомобіль ВАЗ 2109 відкинуло на узбіччя, де машина перевернулась. Як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 , він вину визнає та готовий компенсувати усі збитки учасникам ДТП.

Згідно з письмовими поясненнями водія автомобіля SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 16.12.2018, у дату та час, коли сталась вказана дорожньо-транспортна пригода, він рухався по а/д Миронівка-Канів-Софіївка поблизу с. Степанціта перед ним в попутному напрямку рухався автомобіль DAF, який почав виїжджати на зустрічну смугу де, по своїй смузі руху їхав автомобіль ВАЗ 2109, та DAF, перебуваючи на зустрічній смузі руху здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, від чого ВАЗ 2109 відкинуло на автомобіль ОСОБА_2 , який почав маневрувати з метою уникнення зіткнення, але оскільки це сталось раптово, ОСОБА_2 вдарив ВАЗ 2109 в праву сторону, від чого той злетів на узбіччя та перевернувся. Автомобіль DAF зупинився після того, як ОСОБА_2 почав подавати водієві DAF звукові та світлові сигнали. У подальшому водій DAF ОСОБА_1 свою вину у їх присутності визнав, пообіцяв компенсувати усі витрати.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/2848/18 від 15.01.2019 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, та його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн .

Відповідно до довідки № 071287 від 14.01.2019 про дорожньо-транспортну пригоду учасниками пригоди, яка сталась 16.12.2018 о 05 год 21 хв на а/д Р-09-Миронівка Канів Софіївка, 36 км 100 м є водій автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 , водій автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 , водій автомобіля SCANIA G400, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

У подальшому 22.11.2019 представник ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про виправлення описки в постанові судуу справі № 697/2848/18 від 15.01.2019, оскільки в ній не зазначено ще одного учасника ДТП, а саме транспортний засіб «SCANIA G400», державний номерний знак НОМЕР_1 (застрахований за договором КАСКО у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»).

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2019 у справі № 697/2848/18 виправлено описку допущену в постанові Канівського міськрайонного суду № 697/2848/18 від 15.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а саме: зазначено, як учасника ДТП транспортний засіб «SCANIA G400» державний номерний знак НОМЕР_1 (застрахований за договором КАСКО у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»), в іншій частині постанову залишено без змін.

Згідно з наявною в матеріалах справи Канівського міськрайонного суду Черкаської № 697/2848/18 ОСОБА_1 ознайомлений з вказаною постановою про виправлення описки 09.12.2019.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 05 від 06.05.2019 на підставі акта виконаних робіт № DP-1808764 від 09.02.2019, ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» та страхових актів № 05, № 05-1, № 05-2 від 06.05.2019, сума страхового відшкодування становить 438 193 грн 96 коп.

На виконання умов договору Договір № 06/02-200035369 від 11.08.2018 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплачено ТОВ «Катеринопільський елеватор» страхове відшкодування на загальну суму 438 193 грн 96 коп, що підтверджується платіжним дорученнями № ЗР037998 від 13.05.2019, № ЗР038769 від 14.05.2019, №ЗР039173 від 15.05.2019.

Згідно з платіжним дорученням № 11470 від 08.07.2020 ПрАТ «УПСК» виплатило ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 98 000 грн 00 коп, з призначенням платежу «регрес № 05 від 19.11.2019. Виплата страхового відшкодування згідно з страховим актом № ОЦ/024/000/20/0004 від 08.07.2020».

Посилаючись, що борг відповідача перед ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» становить 340 193 грн 96 коп завданої шкоди (448 634 грн 13 коп (сума заподіяної шкоди) 98 000 грн 00 коп (виплата ПрАТ «УПСК»), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Доказів того, хто є власником автомобіля DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_5 , яким 16.12.2018 керував ОСОБА_1 , а так само в яких правовідносинах перебував ОСОБА_1 з власником вказаного транспортного засобу, зокрема доказів перебування водія у трудових відносинах з власником транспортного засобу чи наявність інших договірних відносин між ними на час дорожньо-транспортної пригоди 16.12.2018, сторони суду не назвали та не надали.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виконало свої зобов`язання за Договором № 06/02-200035369 від 11.08.2018 відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхового відшкодування, до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик автомобіля, яким керував відповідач в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика автомобіля, яким керував відповідач в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

З системного аналізу положень статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постанові від 03.12.2020 у справі № 352/1384/18.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що оскільки вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля SCANIA G400 державний номерний знак НОМЕР_1 (застрахований за договором КАСКО у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ПрАТ «УПСК» позивачу розмір страхового відшкодування, з відповідача, як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у сумі 340 193 грн 96 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак, враховуючи, що жодних розрахунків на спростування розміру страхового відшкодування відповідачем наведено не було, посилання відповідача на скрутне матеріальне становище суд оцінює критично, оскільки зазначені обставини не є підставами для звільнення його від цивільно-правової відповідальності в силу ст. 617 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає повному задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений ним при поданні позову в сумі 5 102 грн 91 коп.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ідентифікаційний код 24175269) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» завдану матеріальну шкоду в сумі 340 193 (триста сорок тисяч сто дев`яносто три) грн 96 коп.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5 102 (п`ять тисяч сто дві) грн 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 03.06.2022.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська