Провадження № 2/761/1262/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 січня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання спадкоємцем четвертої черги, у якій просить: встановити факт, що він постійно проживав з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були друзями. У 2012 р. ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 та позивачу переїхати проживати у його будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . А вже з січня 2012 року вони почали постійно проживати разом та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після чого 28.09.2020 р. ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте не встигла прийнять спадщину за законом, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сама. Так, в позасудовому порядку підтвердити факт постійного проживання з померлим та піклування про нього неможливо, при цьому для визнання позивача спадкоємицею четвертої черги після померлого ОСОБА_3 необхідним є встановлення судом факту постійного проживання позивача з померлим на час відкриття спадщини. За вказаних обставин, позивач був вимушений звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 16.09.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 09.12.2012 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідач належним чином викликався до суду але в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 28.09.2020 р.

За заявою ОСОБА_4 було заведено спадкову справу № 29/2020, разом з тим, 28.09.2020 р. постановою приватного нотаріуса КМНО Лазарєвою Л.І., було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , видане 19.10.2020 р. Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що у його дружини - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були близькі дружні стосунки. А тому, оскільки ОСОБА_3 був інвалідом другої групи та потребував догляду, у січні 2012 року він запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та доглядати його.

Як вбачається з витребуваної копії спадкової справи № 29/2020, заведеної 28.09.2020 р., інформація щодо успадкування майна після смерті ОСОБА_3 , будь-ким із спадкоємців відсутня.

В ході перевірки тверджень позивача щодо проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , разом однією сім`єю в період з 2012 року і до смерті спадкодавця 31.05.2010 року, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також сам позивач ОСОБА_1 .

Так, усі допитані свідки зазначили, що ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю з 2012 року по день його смерті. Крім того вели спільне господарство, ОСОБА_1 за особисті кошти проводив ремонтні роботи в середині та зовні будинку, що належав ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ремонтував дах, труби водопостачання та водовідведення, здійснював ремонтні роботи в середині помешкання, купував продукти, а його покійна на даний час дружина ОСОБА_4 готувала їжу та прала білизну і одежу для усіх трьох осіб, а також прибирала у вказаному помешканні, вела юридичні справи ОСОБА_3 , оскільки була за фахом юристом.

Крім показів свідків, в судовому засіданні з письмових доказів також встановлено, що ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_1 проживали разом з ОСОБА_3 в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, зазначене вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 23.09.2020 року в справі № 753/22968/19за результатами перегляду рішення Дарницького райсуду м.Києва від 18.06.2020 року, заяви про реєстрацію місця проживання від 05.03.2019 року, квитанціями про оплату комунальних послуг та придбання ліків, продуктів та будівельних матеріалів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За умови ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що існують всі правові підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2012 року та на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважає за можливе визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем четвертої черги після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2012 року та на час відкриття спадщини, тобто по дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем четвертої черги після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: