Номер провадження: 22-ц/813/3164/22
Номер справи місцевого суду: 947/4940/21
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Биховська звернулася до Київського районного суду м. Одеси з даним позовом у якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду 21089,93 грн., моральну шкоду 5000 грн. та судові витрати. Позов вмотивовано тим, що 30.05.2019 р. в м.Одесі на вул. Канатній сталася ДТП внаслідок якої було пошкоджено її автомобіль Містсубіши і вартість відновлювального ремонту склала 27033,63 грн. Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», яка сплатила їй страхове відшкодування 14433 грн., отже з відповідача вважає за необхідне стягнути різницю у сумі 14501,70 грн. та моральну шкоду, яку вона зазнала внаслідок пошкодження майна.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у якості матеріальної шкоди 1000 грн., моральної шкоди 2500 грн. та судові витрати 840,80 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

28 травня 2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року, відповідно до якої позивач просить рішення суду першої інстанції - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, втрат від інфляції, 3% річних та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування дійсних обставин справи.

При цьому посилаючись на те, що оскільки вартість майнового збитку, що завданий позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.06.2019 р. вих. № 12298, складеного оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 27033,63 грн. матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження вказаного автомобіля - 16206,65 грн.

26.06.2019 р., відповідно до договору обов`язкого страхування цивільної правової відповідальності, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплачено позивачу страхове відшкодування 14433 грн. (вартість відновлювального ремонту без ПДВ - 15433,30 грн. за вирахуванням франшизи - 1000 грн.).

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повністю виконано свiй обов`язок за договором обов`язкого страхування цивільної-правової відповідальності.

На підставі договору від 01.06.2019 р. № 5 проведено відновлювальний ремонт автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Вартість ремонту згiдно акта виконаних робіт від 15.06.2019 р. № СПД-000396 становила 28935,00 грн. та була повністю сплачена позивачкою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 15.06.2020 p.

Отже, срахового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди. Враховуючи відшкодування страховиком заподіяної матеріаль шкоди, розмiр невідшкодованої матеріальної шкоди, що завдана внаслідок пошкодження автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_5 становить 14501,70 грн. (28935,00 - 14433,30 = 14501,70).

Апелянт також звертає увагу, що відповідачем власноручно надано розписку щодо зобов`язання сплатити рiзницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, копія якої наявна в матеріалах справи.

Також, з огляду на невиконання зобов`язання з відшкодування шкоди, яке є грошовим, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з з 01 червня 2019 р. по 31 січня 2021 р. у сумі 826,59 грн. та три проценти річних за період з 31.05.2019 р. по 28.02.2021 р. у сумi 761,64 грн.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.06.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП.

26 січня 2022 року справу було призначено до розгляду.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Дослідженими доказами встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.05.2019 року біля будинку №71 по вул. Канатній м. Одеси відповідач, керуючи а/м «Тойота» д/н НОМЕР_5 , скоїв зіткнення з а/м «Митсубіши» д/н НОМЕР_6 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, і вартість матеріального збитку завданого автомобілю позивача, складає 27033,63 грн., що підтверджується Звітом №12298 від 20.06.2019 р.

На час ДТП автомобіль відповідача було застраховано ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується полісом АО №0565957 і ліміт відповідальності за полісом складає 100000 грн., а франшиза 1000 грн.

Страховою компанією ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» за полісом АО №0565957 позивачу сплачено 14433 грн.

Отже позивач вважає, що йому не повністю відшкодована шкода і просить стягнути з відповідача різницю у сумі 14501,70 грн., інфляційні витрати та 3% річних.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до складу матеріального збитку (реальних збитків) входить вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості, яка повинна відшкодовуватись страховою компанією.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст. 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Саме така правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц. У цих постановах Верховний Суд відступив від правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.06.2019 р. вих. № 12298, складеного оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 27033,63 матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження вказаного автомобіля - 16206,65 грн.

26.06.2019 р., відповідно до договору обов`язкого страхування цивільної правової відповідальності, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виплачено позивачу страхове відшкодування 14433 грн. (вартість відновлювального ремонту без ПДВ - 15433,30 грн. за вирахуванням франшизи - 1000 грн.).

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повністю виконано свiй обов`язок за договором обов`язкого страхування цивільної-правової відповідальності.

На підставі договору від 01.06.2019 р. № 5 проведено відновлювальний ремонт автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Вартість ремонту згiдно акта виконаних робіт від 15.06.2019 р. № СПД-000396 становила 28935,00 грн. та була повністю сплачена позивачкою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 15.06.2020 p.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та фактично сплатив виконавцю 28935,00 грн, то саме ця сума є реальними збитками, які позивач має право відшкодувати за правилами зазначених норм.

Отже, срахового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди. Враховуючи відшкодування страховиком заподіяної матеріаль шкоди, розмiр невідшкодованої матеріальної шкоди, що завдана внаслідок пошкодження автомобіля марки «Toyota RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_5 становить 14501,70 грн. (28935,00 - 14433,30 = 14501,70).

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції в силу частини другої статті 625 ЦК України колегія зазначає наступне.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання зобов`язання по відшкодуванню страховику шкоди, однак, цей строк пов`язаний з моментом пред`явлення відповідною особою (в даному випадку потерпілим) зворотної вимоги до відповідача.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення позивачем в порядку статті 530 ЦК України відповідної вимоги щодо виконання відповідачем обов`язку із відшкодування метіальної шкоди до подання цього позову, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми за визначений позивачем у позові період.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362 грн. судового збору, 2000 грн. витрат на правову допомогу.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та втрат від інфляції, 3% річних - скасувати.

Постановити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у якості матеріальної шкоди 14501,70 гривень.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати у загальній сумі 3362 гривні.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін