25 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Корнєвої Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , який є колишнім власником квартири, та відповідач ОСОБА_3 , яка є членом його сім`ї, у квартирі зареєстровані, але не мешкають. У зв`язку із викладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходили, відзиви на позов від відповідачів також не надходили.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
З частини 1 ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
Отже, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у неї та членів її сім`ї.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 25.11.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г. та зареєстрованого в реєстрі №1427, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №286724279 від 25.11.2021.
Вказаний договір купівлі-продажу квартири був укладений між ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 11 договору особи, що є зареєстровані за місцем проживання по квартирі, яка є предметом цього договору, зобов`язуються знятися з реєстрації місця проживання до 03.12.2021.
Враховуючи те, що відповідачі не є власниками квартири та не є членами сім`ї її теперішнього власника, а існування реєстрації відповідачів у спірній квартирі обмежує право власності позивача та не відповідає волі позивача, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін