КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
======================================================================
Справа №756/2520/21 Головуючий у І інстанції Тиха О.О.
Провадження №22-ц/824/260/2022 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Юрійовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником автомобіля Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який він придбав за кредитні кошти за ціною 123900 грн., проте право власності на цей транспортний засіб шахрайським шляхом перереєстровано на іншу особу.

Так, 30 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. посвідчено довіреність, якою позивач нібито уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, на відчуження від імені позивача належного йому на праві власності автомобіля. Вказана довіреність була зареєстрована в реєстрі за №267.

31 січня 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. посвідчено довіреність, видану від імені ОСОБА_2 , якою останній уповноважив ОСОБА_4 продати належний позивачу транспортний засіб Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказана довіреність була зареєстрована в реєстрі за №349.

У подальшому вказаний автомобіль був знятий з реєстрації та зареєстрований на іншу особу.

Позивач зазначив, що він не уповноважував ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_3 на продаж автомобіля чи укладення від його імені будь-яких довіреностей з правом розпорядження автомобілем марки Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . На підставі довіреності від 21 грудня 2013 року позивач передав вказаний автомобіль ОСОБА_3 , за який кожні два місця останній мав сплачувати орендну плату, проте після спливу двох місяців автомобіль позивачу повернуто не було, а оренду плату не сплачено.

11 березня 2014 року за фактом незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом внесено відомості до ЄРДР за № 001704, кримінальне провадження на даний час знаходиться на розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва, де позивача визнано потерпілим.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі № 761/32462/15 було визнано недійсною довіреність від 30 грудня 2013 року, яка видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. за № 267, а також визнано недійсною довіреність від 31 січня 2014 року, яка видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. та зареєстрованою за № 349.

На думку позивача, посвідчуючи довіреність від 30 грудня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за №267, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. грубо порушив приписи Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2010 року №296/5, оскільки під час вчинення нотаріальної дії, посвідчення довіреності, відповідачем не було належним чином встановлено особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус не звернув увагу на те, що у наданому йому паспорті громадянина України ОСОБА_1 на третій сторінці була відсутня фотокартка після досягнення його власником 45-річного віку, що вказувало на його недійсність, а тому приватний нотаріус мав відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був позбавлений права власності на належний йому автомобіль, у зв`язку з чим йому було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 123 900 грн., що дорівнює вартості автомобіля, а також заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює у 20 000 грн.

На підставі викладеного в позові, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 123 900 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 04 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не повно та всебічно дослідив матеріали справи та не врахував, що саме нотаріусом не було вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо встановлення особи, яка звернулась за посвідченням довіреності на представництво прав та інтересів ОСОБА_1 . Зокрема, нотаріус не звернув увагу на те, що в паспорті громадянина ОСОБА_1 була відсутня фотокартка після досягнення власником 45-річного віку, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Окрім того, не відповідає дійсності й твердження відповідача про те, що автомобіль було повернуто власнику, оскільки автомобіль не знайдено, що свідчить про заподіяння позивачу майнової шкоди у розмірі вартості втраченого автомобіля у зв`язку з недбалими діями нотаріуса під час вчинення нотаріальної дії.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу ВРЕР ДАІ № 4 УДАІ м. Києва ОСОБА_1 є власником автомобіля Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

30 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. посвідчено довіреність, якою позивач ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, на відчуження від імені позивача належного йому на праві власності автомобіля. Вказана довіреність була зареєстрована в реєстрі за №267.

31 січня 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. посвідчено довіреність, видану від імені ОСОБА_2 , якою останній уповноважив ОСОБА_4 продати належний ОСОБА_1 транспортний засіб Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказана довіреність була зареєстрована в реєстрі за №349.

У подальшому право власності на вказаний транспортний засіб перереєстровано за ОСОБА_6 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі № 761/32462/15-ц, яке набрало законної сили, було визнано недійсною довіреність від 30 грудня 2013 року, яка видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. за № 267, а також визнано недійсною довіреність від 31 січня 2014 року, яка видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л. та зареєстрованою за № 349

За фактом незаконного заволодіння автомобілем Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001704.

На даний час на розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження №753/10007/15-к за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, де ОСОБА_1 є потерпілим.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року під час розгляду вказаного кримінального провадження було скасовано арешт, накладений на автомобіль Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та передано вказаний автомобіль власнику ОСОБА_1 на відповідальне зберігання.

Постановою старшого державного виконавця Корольовського відділу ДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області Журавель О.В. (ВП № 55837166; стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_6 ) від 15 серпня 2018 року, виконавчий документ - ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року, повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що вжитими заходами встановлено, що у боржника відсутній автомобіль Chevrolet Lacetti, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , а встановити його місцезнаходження не вбачається можливим.

На виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2021 року надійшла відповідь з Київського державного нотаріального архіву від 10 вересня 2021 року про неможливість надати суду копію нотаріальної справи щодо посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 30 грудня 2013 року, виданої від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , зареєстрованої в реєстрі за № 267, у зв`язку з її вилученням під час тимчасового доступу у приміщенні приватного нотаріуса Перевертуна О.Ю. в рамках кримінального провадження № 0001703 від 05 квітня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності на п`ятій сторінці підробленого паспорту, виданого на ім`я ОСОБА_1 , фотокартки після досягнення особою 45-річного віку, що могло б вказувати на очевидну недійсність такого паспорту при його візуальному обстеженні, і як, наслідок, доказів того, що приватним нотаріусом Перевертуном О.Ю. не було належним чином установлено особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно, в діях відповідача порушень чинного законодавства під час вчинення ним нотаріальної дії - посвідчення довіреності від 30 грудня 2013 року, зареєстрованої у реєстрі за № 267, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за спричинену шкоду позивачу, як матеріальну, так і моральну, яка була завдана останньому внаслідок неправомірних дій осіб, які подали нотаріусу підроблені документи та всупереч волі справжнього власника автомобіля відчужили його.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржуване судове рішення повною мірою відповідає вказаним вимогам процесуального закону, а тому не може бути скасоване судом апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 30 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №267) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) врегульований Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 30 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №267).

Частиною другою статті 49 Закону України «Про нотаріат», п. 2 глави 13 Порядку передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч. 3 ст. 47 цього Закону.

За положеннями ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом України «Про нотаріат» (п. п. 1, 2 глави 3 Порядку).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 43 Закону України «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

За приписами п. 1 Положення про паспорт громадянина України (тут і далі - Положення), затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 30 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №267) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок (п. п. 3, 5 Положення).

Пунктом 6 Положення визначено, що на першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.

Згідно з п. 8 Положення до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат», частиною другою глави 13 Порядку передбачені підстави для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, в тому числі, зазначено, що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі.

Нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальних дій, подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, або подала недійсні та/або підроблені документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про визнання довіреностей недійсними, не було встановлено незаконність дій приватного нотаріуса Перевертуна О.Ю. під посвідчення довіреності від 30 грудня 2013 року. Підставою для визнання недійсною довіреності від 30 грудня 2013 року, яка видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. за № 267 був висновок експерта, за результатами проведеної експертизи в межах кримінального провадження, згідно з яким підпис в довіреності виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особо.

Окрім того, в рамках кримінального провадження №0001703 від 05 квітня 2014 року обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України є ОСОБА_3 . Жодних відомостей про те, що відповідачу у справі була вручена підозра за фактом вчинення кримінального правопорушення в матеріалах справи не має.

Таким чином, встановити факт порушення приватним нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії у суду можливості не має, відповідно суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. посвідчував довіреність на підставі паспорта, ідентифікаційного коду, що відповідає положенням статті 43 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, редакція якого діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Доводи позивача про те, що нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, і судом не встановлено, що при візуальному обстеженні паспорта позивача можна було виявити суттєві недоліки, передбачені статтею 47 Закону України «Про нотаріат» (підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, пошкодження тощо), так як в матеріалах справи наявна копія паспорта лише сторінок 1, 2-3, 10-11, що позбавляє суд встановити достовірно всі обставини на які посилається позивач.

З урахуванням того, що судом не встановлено незаконність дій відповідача, то відсутні правові підстав й для вирішення питання про стягнення моральної шкоди, яка є похідною вимогою від основної вимоги.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування норм матеріального права, на які судом першої інстанції було здійснено посилання в оскаржуваному рішенні суду та які були застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Юрійовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: