Справа № 278/4337/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., присяжних Павленко Л. П., Павлюк В. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа: Опікунська рада виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить визнати недієздатним свого рідного брата ОСОБА_2 та призначити його опікуном останнього, оскільки він внаслідок психічного розладу потребує стороннього догляду та не здатний усвідомлювати значення своїх дій.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04.05.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано недієздатним. Рішенням Житомирського районного суду від 11.07.2007 року призначено йому опікуна - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому виникла необхідність в призначенні опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , з метою забезпечення його особистих немайнових та майнових прав і інтересів. Заявник є братом ОСОБА_2 та має бажання виконувати обов`язки опікуна.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який підтримав свою заяву.

Представником заінтересованої особи подано заяву про розгляд справи без її участі; заявлені вимоги підтримує (а.с. 45).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04.05.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним (а.с. 17).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11.07.2007 року (а.с. 18-19) встановлено над ОСОБА_2 опіку та призначено опікуном його матір ОСОБА_3 , 1952 року народження.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними братами (а.с. 16).

Згідно витягу з протоколу засідання ЛКК КНП «АЗП-СМ» № 542 від 26.11.2021 року, ОСОБА_1 за станом здоров`я може здійснювати соціальні послуги по догляду за хворим, терміном на 1 (один) рік (а.с. 22).

Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 107-2022 від 26.04.2022 року, ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання. Діагностований психічний розлад ОСОБА_2 позбавляє здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 40-41).

Із висновку опікунської ради Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 09.12.2021 року слідує, що ОСОБА_1 надав опікунській раді всі необхідні документи, що дають йому право виконувати обов`язки опікуна, а тому з урахуванням можливості ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, опікунська рада Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області визнає доцільним призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна, визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно із ч. 1-2 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням стану психічного здоров`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне визнати його недієздатним.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що заявником доведено належними і допустимими доказами можливість виконання ним опікунських обов`язків над недієздатним ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, з метою реалізації майнових та особистих немайнових прав та інтересів ОСОБА_2 , суд вважає за доцільне призначити його опікуном ОСОБА_1 .

Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Дію рішення про визнання недієздатним ОСОБА_4 суд вважає за доцільне встановити на строк 2 роки.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 300 ЦПК України, ст. ст. 39, 41, 55, 58, 60, 63 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа: Опікунська рада виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживє за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч. 1 ст. 300 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік

Присяжні Л. П. Павленко

В. М. Павлюк