Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/48/22
Провадження № 2-з/376/2/2022
У х в а л а

"14" січня 2022 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА фінанси груп», треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив :

14.01.2022 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_1 вказала, що впровадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА фінанси груп», треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У провадженні приватного виконавця Голяченка І.П. перебуває виконавче провадження №65892349 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА фінанси груп» 27200,00 грн. на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса №29879 від 18.03.2021, виданого приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни.

Позивач вказує, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення прав позивача у разі задоволення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому просить суд:

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №29879, виданого 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс груп», заборгованості в розмір 27 200,00 грн.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як наслідок, захист порушених прав позивача також стане неможливим.

Відповідно до ч.1 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суду необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши на відповідність доказів викладеним обставинам, беручи до уваги предмет позову, обґрунтування необхідності вказаного виду забезпечення позову, вважає, що вимога щодо зупинення стягнення є обґрунтованою, а заява про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст.154 ЦПК України не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.149-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА фінанси груп», треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №29879, виданого 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс груп», заборгованості в розмір 27 200,00 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.354-355 з урахуванням п.п.15.5 п.15Перехідних положень ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. М. Коваленко