ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 червня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2311/21

Головуючий у першій інстанції - Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/381/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Оскаржується рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2021 року.

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором спадкодавця у розмірі 7241.52 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до банківської установи з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н, на підставі якої банк відкрив позичальнику картковий рахунок із встановленням кредитного ліміту та видав кредитну карту. Згодом кредитний ліміт збільшено до 11600 грн. Підписанням заяви ОСОБА_2 підтвердив, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Встановлення та зміни кредитного ліміту зазначено в п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, свої зобов`язання перед банком позивальник не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, станом на 10.12.2019 рік у сумі 7241.52 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.12.2019 року.

10.04.2020 року банківська установа звернулась до нотаріальної контори з претензією, на яку 08.05.2020 року отримала відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття не звертались; спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем в АДРЕСА_1 і у визначений законом строк не відмовилась від спадщини, тому відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому банківська установа просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом спадкодавця, яка виникла станом на дату смерті ОСОБА_2 у сумі 7241.52 грн. та судові витрати.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, 3000 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення в частині витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити відповідачці у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що відповідачкою не доведено справедливість витрат на правничу допомогу. які вона фактично понесла на оплату правової допомоги. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, необхідно надати суду договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Оплата отримана адвокатом визначається за домовленістю між виконавцем та клієнтом і має бути закріплена в угоді. Зазначає, що розписки адвоката про одержання авансу та довідка юриста про оплату, не є належним документом, оскільки не відповідає вимогам правил бухобліку. Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає про те, що відповідачка мала подати до суду розрахунок часу, витраченого адвокатом на ведення справи, оскільки не зрозуміло на підставі чого виникла вказана у розрахунку сума. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що вирішуючи питання про стягнення з банківської установи витрат на правову допомогу, суд повинен врахувати граничний розмір компенсації, яка підлягає сплаті на користь відповідачки.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги не підтверджені належними доказами, з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню понесені останньою витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з спадкоємця боргу спадкодавця за кредитним договором не оскаржується.

З висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 до суду першої інстанції надала договір про правову допомогу від 10.11.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ковалюхом В.М. детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 26.11.2021 року, квитанцію про оплату цих послуг (а.с. 89, 91- 93).

Пунктом 4.1. Договору про правову допомогу визначено, що за послуги Замовник сплачує Виконавцю винагороду в сумі 3000 грн. (а.с. 91).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачкою належним чином підтверджені понесені витрати на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги спростовуються письмовими доказами по справі, а тому не дають підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення, рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуюча: Судді: