П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року м. Київ

Справа № 756/14937/18

Провадження: № 22-ц/824/4236/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Нежури В.А., Поліщук Н.В.

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Столяр Оксани Іванівни в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року, постановлену під головування судді Шевчука А.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужук Павло Петрович,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року у цивільній справі №756/14937/18 з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи стягнення з 20.02.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.Свої обов`язки по виконанню судового рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року він, скаржник, виконує належним чином у встановлені строки.Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. від 17.03.2020 року відкрито виконавче провадження № 61550589. Постановою державного виконавця від 21.04.2020 року звернуто стягнення на його, ОСОБА_1 , доходи та здійснено відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 50%, тобто, 1/3 частини поточних відрахувань, а решта до сплати заборгованості, яка виникла з 20.02.2019 року. Однак, на початку 2019 року ОСОБА_2 разом із дітьми переїхала до м. Одеси та почала перешкоджати його спілкуванню з дітьми. Не зважаючи на такі відносини зі стягувачем, ним, ОСОБА_1 протягом 2019 року та до березня 2020 року були понесені витрати на утримання дітей у розмірі 33 835,65 грн. У зв`язку з цим 30 вересня 2020 року він, ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до державного виконавця із заявою про зарахування вказаної суми в рахунок сплати аліментів, починаючи з березня 2019 року по березень 2020 року, однак, жодної відповіді від державного виконавця не отримав. 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до державного виконавця із заявою про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням добровільно сплачених аліментів в лютому, березні, квітні, травні 2020 року (до відкриття виконавчого провадження). Зазначена вимога була мотивована тим, що ним, ОСОБА_1 , ще до відкриття виконавчого провадження за період з лютого по травень 2020 року добровільно були сплачені кошти в розмірі 31 127 грн, проте з довідки про доходи за 2020 року убачається утримання із заробітної плати аліментів, не зважаючи на те, що аліменти були сплачені ним самостійно. На запит щодо проведення перерахунку державний виконавець повідомив про те, що у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не зазначено про те, що боржник сплачував аліменти в добровільному порядку, а тому заборгованість по аліментам розраховано згідно виконавчого документу, а саме з 20.02.2019 року. Вважаючи таку бездіяльність державного виконавця недопустимою просив суд:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. щодо не надання боржникові ОСОБА_1 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №756/14937/18 із розшифровкою, за рахунок яких несплачених сум та за які періоди утворилася заборгованість зі сплати аліментів та в якому розмірі;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. щодо не зарахування витрачених ОСОБА_1 в період з 20.02.2019 року по березень 2020 року коштів в розмірі 33 835,65 грн. на утримання дітей в рахунок заборгованості по аліментам за період з 20.02.2019 року по березень 2020 року;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №61550589 за період з 20.02.2019 року по даний час з урахуванням оплачених ОСОБА_1 в добровільному порядку аліментів у лютому - травні 2020 року аліментів на загальну суму 31 127,00 грн. на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києві від 29.01.2020 року у справі №756/14937/18;

- зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. надати ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №756/14937/18 із розшифровкою, за рахунок яких несплачених сум та за які періоди утворилася заборгованість зі сплати аліментів та в яких розмірах;

- зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. зарахувати витрачені ОСОБА_1 в період з 20.02.2019 року по березень 2020 року коштів в розмірі 33 835,65 гривень на утримання дітей в рахунок заборгованості по аліментам за період з 20.02.2019 року по березень 2020 року;

- зобов`язати старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №61550589 за період з 20.02.2019 по даний час з урахуванням оплачених ОСОБА_1 в добровільному порядку аліментів у лютому - травні 2020 року аліментів на загальну суму 31127,00 грн. на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києві від 29.01.2020 року у справі №756/14937/18.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено частково.

Визнано протиправними, в межах предмету скарги, дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. при здійсненні повноважень у виконавчому провадженні ВП № 61550589 щодо порушень порядку надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на вимогу боржника.

Зобов`язано старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. надати ОСОБА_1 належний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 61550589.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні з урахуванням оплачених в добровільному порядку аліментів та проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів, адвокат Столяр О.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції в цій частині та постановити нову про задоволення таких вимог.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Столяр О.І. підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 , державний виконавець Стужук П.П. в судове в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вислухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року у цивільній справі №756/14937/18 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи стягнення з 20.02.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука П.П. від 17.03.2020 року відкрито виконавче провадження №61550589.

В межах вказаного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Стужука П.П. від 21.04.2020 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 та здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 50%, тобто, 1/3 частини поточних відрахувань, а решта до сплати заборгованості, яка виникла з 20.02.2019 року.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Стужука П.П. щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №61550589 за період з 20.02.2019 року по даний час з урахуванням грошових переказів ОСОБА_1 на загальну суму 31 127,00 грн, суд першої інстанції виходив із недоведеності факту реального отримання ОСОБА_2 грошових переказів за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок сплати аліментів на загальну суму 31 127 грн.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі , в тому числі, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 71 Закону визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Вказана норма про щомісячне обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів діє з 05 жовтня 2016 року з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п.3, 4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:

- звіту про здійснені відрахування та виплати;

- квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;

- заяв та (або) розписок стягувача;

- інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;

- інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Звертаючись до суду, заявник зазначив, що, з листів, які були надіслані Банкнотно-монетним двором НБУ (його місце роботи) до Оболонського РВ ДВС у м. Києві, та довідки про його доходи за 2020 рік убачається утримання роботодавцем боржника із заробітної плати в травні аліментів, які фактично були сплачені ОСОБА_1 самостійно, а також заборгованості в розмірі 16,67 % щомісячно, тобто, аліменти за один і той же період були сплчені/утримані у подвійному розмірі.

У зв`язку з цим, 14 грудня 2020 року ним була подана заява про перерахунок заборгованості з урахуванням сплачених ним сум та були надані відповідні квитанції, які підтверджують перерахування ним коштів стягувачу.

Всупереч вимогам Інструкції надані заявником документи до уваги прийняті не були.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виходячи з наведеного, законодавець не ставить обов`язок по сплаті аліментів, у разі обізнаності платника аліментів про їх стягнення, в залежність від стягнення таких за виконавчим листом шляхом відрахування із заробітної плати чи іншого доходу, оскільки судові рішення, що набрали законної сили, підлягають обов`язковому виконанню.

Обізнаність про наявність судового рішення про стягнення аліментів заявник не спростовує.

При цьому, зазначає, що добровільно сплачував аліменти протягом лютого-травня 2020 року шляхом переказу грошових коштів стягувачу через ПАТ «Укрпошта».

Це було викликано зміною місця проживання стягувача, а саме, переїздом до м. Одеси.

Такі докази заявником були передані державному виконавцю та надані до суду.

Так, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 липня 2021 року у справі №753/14154/19 за відсутності відомостей про призначення платежу "Аліменти" у документах у підтвердження здійснення платежів, підстави для здійснення перерахунку заборгованості відсутні.

В той же час, Верховний Суд у своїй постанові від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20 вказав, що норми права не містять заборони для державного виконавця під час визначення розміру заборгованості по аліментам враховувати суми, які сплачені боржником без призначення платежу. А встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості по аліментам, а в рахунок погашення інших зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності інших зобов`язань між стягувачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а ніж зобов`язань по сплаті аліментів. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що в період з моменту отримання виконавчого документу і до пред`явлення документу до виконання, вона, ОСОБА_2 , не отримувала аліменти, а також, що сплачені ОСОБА_1 кошти, не є аліментами.

Отже, колегія суддів вважає, що державний виконавець безпідставно не врахував коштів, сплачених боржником стягувачу в період з лютого по травень 2020 року на загальну суму 31 127 грн, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, відповідно до якої виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Зазначені положення законодавства державним виконавцем при складанні довідки про розрахунок заборгованості виконані не були, не зважаючи на те, що представником боржника були вчинені дії та повідомлено державного виконавця про добровільну сплату аліментів на утримання дітей протягом відповідного часу.

Ураховуючи те, що у державного виконавця були відсутні підстави для неврахування сплачених платником аліментів сум в добровільному порядку, та непроведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням сплачених боржником коштів, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні таких вимог скарги є помилковими та такими, що не відповідають обставинам справи.

За таких підстав, ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з урахуванням оплачених в добровільному порядку аліментів та зобов`язання провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення про задоволення таких вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За наведених підстав, з Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби в місті Києві на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Столяр Оксани Іванівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року в частині вирішення вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з урахуванням сплачених ним в добровільному порядку аліментів на загальну суму 31 127 грн та зобов`язання державного виконавця провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з урахуванням сплачених ним в добровільному порядку аліментів на загальну суму 31 127 грн скасувати та ухвалите нове судове рішення.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби в місті Києві Стужука Павла Петровича щодо не проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів на загальну суму 31 127 (тридцять одна тисяча сто двадцять сім) грн.

Зобов`язати державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Стужука Павла Петровича провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів на загальну суму 31 127 (тридцять одна тисяча сто двадцять сім) грн. на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2020 року у справі № 756/14937/18.

Стягнути з Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: м. Київ, вул. М.Кагарлицького, 2-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 02 червня 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді В.А. Нежура

Н.В. Поліщук