ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8185/20 Номер провадження 22-ц/814/414/22Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,
суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2021 року
по справі за позовом ОСОБА_1 , в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України (далі КЕВ м. Полтави МО України) про стягнення коштів.
Позов обґрунтовано тим, що у 2017 році КЕВ м. Полтави незаконно зобов`язало ОСОБА_1 повернути грошові кошти в сумі 9347,84 грн. за отримані пільги, так як ОСОБА_1 та члени її сім`ї були зняті з реєстрації місця проживання і не мали права на отримання пільг за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 01 серпня 2017 року було сплачено на рахунок КЕВ м. Полтави кошти в сумі 4000,00 грн., та 02 серпня 2017 року було сплачено 5347,84 грн.
Управління соціального захисту населення підтвердило можливість отримання пільг учасникам бойових дій за адресою постійного мешкання без проведення реєстрації місця проживання.
На адресу КЕВ м. Полтави 15 липня 2020 року було направлено заяву з проханням повернути ОСОБА_1 на її рахунок безпідставно сплачені на вимогу КЕВ м. Полтави кошти за отримані пільги.
Згідно відповіді КЕВ м. Полтави від 24 липня 2020 року, на заяву ОСОБА_1 про повернення коштів, КЕВ м. Полтави зазначає, що посилання ОСОБА_1 на незаконність зняття з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , як учасника бойових дій є безпідставними.
При цьому у вищевказаній відповіді КЕВ м. Полтави жодним чином не надано відповідь на заяву в частині повернення коштів за пільги сплачених на вимогу КЕВ м. Полтави.
Вселення ОСОБА_1 та членів її сім`ї у спірну квартиру відбулось у встановленому законом порядку, тобто на підставі ордера. ОСОБА_1 та члени її сім`ї постійно проживають у квартирі кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 була зареєстрована та члени її сім`ї у вказаній квартирі з 2008 року. На виконання договорів ОСОБА_1 виконує всі зобов`язання, що випливають із договору найму, а саме: утримує житло в належному стані, сплачує всі комунальні платежі за отримані послуги, а тому має право на пільги.
Таким чином вважає, що КЕВ м. Полтави безпідставно було заявлено вимогу до ОСОБА_1 про перерахування на рахунок КЕВ м. Полтави коштів за отримані пільги в сумі 9347,84 коп.
ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем СБ України, має статус учасника бойових дій, має право на житло та перебуває на черзі на поліпшення житлових умов. Крім того згідно п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Просила стягнути з КЕВ м. Полтави на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в сумі 9347 грн. 84 коп.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 , в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до КЕВ м. Полтави МО України про стягнення коштів задоволено.
Стягнуто з КЕВ м. Полтави МО України на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в сумі 9347 гривень 84 копійки.
Стягнуто з КЕВ м. Полтави МО України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень.
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2022 року стягнуто з КЕВ м. Полтави МО України на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням суду не погодився КЕВ м. Полтави МО України та оскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції матеріальних та процесуальних норм права, не дослідження всіх обставин по справі. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивача на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 13 липня 2015 року було знято з реєстрації, а тому у період з 21 квітня 2016 року по травень 2017 року пільги учасника бойових дій підлягали перерахунку у зв`язку з неможливістю встановити фактичне місце проживання. При цьому вказує, що спірні кошти в розмірі 9347 грн. 84 коп. повернуті до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківського району у м. Полтава, тобто на даний момент вони знаходяться не на рахунку КЕВ м. Полтави, що унеможливлює їх повернення. Також зазначає, що позивачка не повідомила відповідача про наявність у неї пільг по оплаті комунальних послуг та не надала відповідної заяви.

Крім того вважає, що позивачем не доведено належним чином витрати на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову становить 9347 грн. 84 коп. та беручи до уваги положення ч. 13 ст. 7, ст. 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи з 17 серпня 2007 року позивач ОСОБА_1 , та члени її родини були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому у зв`язку з тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 74 від 28 березня 2007 року будівлям і спорудам військового містечка № НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Полтави МОУ по АДРЕСА_4 , надано нову адресу згідно з додатком № 1, будівлі було присвоєно нову адресу, а саме: АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 , 08 лютого 2008 року було знято з реєстрації міста проживання та цього ж дня 08 лютого 2008 року було зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 .
В період з 2008 по 2009 роки ОСОБА_1 як і іншими мешканцями, власними силами та за власні кошти було переобладнано будівлю учбових аудиторій в квартири.
З матеріалів справи вбачається, що наразі у вищевказаній квартирі, окрім ОСОБА_1 , фактично проживають її син - ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , та батько її колишнього чоловіка - ОСОБА_4 .
На вселення до кімнати АДРЕСА_6 , при зміні адреси з вулиці О. Вишні на ОСОБА_1 , як основного наймача було виписано ордер, що підтверджується листом командира військової частини НОМЕР_2 від 11 грудня 2015 року за № 4091.
01 березня 2011 року між КЕВ м. Полтави та ОСОБА_1 було укладено Договір № 17 про надання послуг по утриманню гуртожитку та відшкодування витрат за надані комунальні послуги за адресою АДРЕСА_5 , який до цього часу не розірвано.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року у цивільній справі № 554/1480/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, позовні вимоги КЕВ м. Полтави МО України до ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України задоволено повністю, вирішено виселити з жилого будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , без надання іншого жилого приміщення.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2015 року № 6-2549ск15 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, зупинено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року до закінчення касаційного провадження у справі, та витребувано із Октябрського районного суду м. Полтави справу № 554/1480/15-ц (провадження № 2/554/1280/2015).

Після того, як матеріали цивільної справи № 554/1480/15-ц були направлені до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2018 року. залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено, скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Процая В.М. про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року по справі № 554/1480/15-ц за позовом КЕВ м.Полтави МО України до ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтаві ради про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України задоволено. Поновлено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , її малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де останні були зняті з реєстраційного обліку на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року по справі № 554/1480/15-ц.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу КЕВ м. Полтави МО України відхилено, ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року залишено без змін.
Вселення ОСОБА_1 , та членів її сім`ї у спірну квартиру здійснено на підставі належним чином оформленого ордера на вселення у гуртожиток, тобто на законних підставах, що підтверджується договорами від 17 серпня 2017 року та від 01 березня 2011 року. ОСОБА_1 та члени її сім`ї постійно проживають у кімнаті АДРЕСА_7 , та зареєстровані в ній з 08 лютого 2008 року. ОСОБА_1 утримує квартиру в належному стані, отримує комунальні послуги та сплачує всі комунальні платежі. Підтвердженням того що позивач сплачує комунальні послуги та інші платежі є довідки КЕВ м. Полтава від 21 червня 2016 року № 2240 та від 22 червня 2016 року № 2284 про те, що заборгованість за квартплату та надані комунальні послуги станом на 01 липня 2016 року відсутня.
11 вересня 2015 року на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року у цивільній справі № 554/1480/15-ц, яке в подальшому було скасоване, Октябрським районним відділом у місті Полтаві Управління ДМС України Пасько О.В., її сина ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було знято з реєстрації місця проживання.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2019 року у справі № 554/4474/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням в будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України - задоволено.
На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 та члени її родини були зареєстровані за попередньою адресою АДРЕСА_1 .
У 2017 році КЕВ м. Полтави незаконно зобов`язало ОСОБА_1 повернути грошові кошти в сумі 9347,84 грн. за отримані пільги, так як ОСОБА_1 та члени її сім`ї були зняті з реєстрації місця проживання і не мали права на отримання пільг за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 01 вересня 2017 року було сплачено на рахунок КЕВ м. Полтави кошти в сумі 4000,00 грн., та 02 вересня 2017 року було сплачено 5347,84 грн.
Управління соціального захисту населення підтвердило можливість отримання пільг учасникам бойових дій за адресою постійного мешкання без проведення реєстрації місця проживання.
На адресу КЕВ м. Полтави 15 липня 2020 року було направлено заяву з проханням повернути ОСОБА_1 на її рахунок безпідставно сплачені на вимогу КЕВ м. Полтави кошти за отримані пільги.
Згідно відповіді КЕВ м. Полтави від 24 липня 2020 року, на заяву ОСОБА_1 про повернення коштів, КЕВ м. Полтави зазначає, що посилання ОСОБА_1 на незаконність зняття з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , як учасника бойових дій є безпідставними.
При цьому у вищевказаній відповіді КЕВ м. Полтави не надано відповідь на заяву в частині повернення коштів за пільги сплачених на вимогу КЕВ м. Полтави.
ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем СБ України, має статус учасника бойових дій, має право на житло та перебуває на черзі на поліпшення житлових умов.
Позиція суду апеляційної інстанції
Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про службу безпеки України» встановлено, що військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
У відповідності до вимог п.п. 4-6 ст. 12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач ОСОБА_1 має право на 75% пільгову знижку плати за користування житлом (квартирна плата), користування комунальними послугами (електроенергією та іншими послугами), які надаються учасникам бойових дій (учасникам АТО) та членам їх сімей, що проживають разом з ними.

Відповідно до довідки КЕВ м. Полтави МО України від 05 грудня 2019 року № 4975 перерахунок вартості комунальних послуг був здійсненний у зв`язку із зняттям ОСОБА_1 з реєстрації на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року.

У свою чергу перерахунок зроблений за період з 21 квітня 2016 року по травень 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи на момент здійснення перерахунку дія рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року була зупинена з 10 вересня 2015 року.
В подальшому рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року було скасовано та у задоволенні позову КЕВ м. Полтави МО України відмовлено.

При цьому, сторонами не заперечувалося, що починаючи з 17 серпня 2007 року по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_4 , (у подальшому адреса: АДРЕСА_5 ), та користувалася житлово-комунальними послугами.
Відповідно до наявних копій квитанцій від 01 вересня 2017 рокута 02 вересня 2017 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок КЕВ м. Полтави МО України кошти в розмірі 4000,00 грн. та 5347,84 грн., як повернення пільг за період з 21 квітня 2016 року по травень 2017 року включно.
Аналізуючи обставини справи, враховуючи, що ОСОБА_1 на законних підставах постійно проживала з 17 серпня 2007 року за вказаною адресою та має пільги, як учасник бойових дій суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 9347 грн. 84 коп.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу
За правилами ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При подачі позову ОСОБА_1 заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Однак матеріали справи містять тільки ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Процаєм В.М.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У свою чергу, як вбачається з відзиву на позовну заяву та змісту апеляційної скарги відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.

Оскільки матеріали справи не містять розрахунку наданих адвокатом послуг та доказів їх оплати позивачем (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інших банківських документів, касових чеків, посвідчення про відрядження) вимога ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги
Безпідставними є доведи наведені в апеляційної скарги, що позивача було знято з реєстрації на підставі рішення суду, яке набрало законної сили у зв`язку з чим неможливо встановити фактичне місце проживання, оскільки дане рішення було скасовано та здійснено поворот його виконання, при цьому відповідачем не заперечувався факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з членами сім`ї за вказаною адресою.

Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги послання відповідача на те, що спірні кошти знаходяться не на рахунку КЕВ м. Полтави, що унеможливлює їх повернення зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується перерахунок коштів саме на рахунок КЕВ м. Полтави тоді як саме відповідач був розпорядником зазначених коштів на момент їх сплати позивачем.

Необґрунтованими є доводи наведені в апеляційній скарзі щодо неповідомлення позивачем КЕВ м. Полтави МО України про наявність у неї пільг по оплаті комунальних послуг та не надала відповідної заяви, так як відповідачем не заперечувався фак наявності у ОСОБА_1 відповідних пільг до зняття з реєстрації та здійснення попередніх розрахунків саме з їх врахуванням.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Щодо судових витрат
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не скасовує рішення суду в стягнення безпідставно отриманих коштів, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава задоволення частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2021 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України витрат на правничу допомогу відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 травня 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова