Справа № 559/2915/20
Провадження № 2/559/46/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про припинення права власності на частину житлового будинку зі сплатою грошової компенсації та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на частину житлового будинку зі сплатою грошової компенсації та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є співвласником житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29.05.2020 року за відповідачем ОСОБА_2 було визнано право власності на нерухоме майно, а саме 1/8 частину житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Дане право власності ним було зареєстроване.

Також співвласниками домоволодіння є і інші діти позивачки: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Їм належить також по 1/8 частині вказаного житлового будинку. ОСОБА_3 постійно проживає у будинку разом із позивачкою.

ОСОБА_2 не користується будинком і постійно проживає за іншою адресою. Усі витрати по утриманню даного будинку здійснює ОСОБА_1 .

Частка в домоволодінні, яка належить ОСОБА_2 становить 1/8, загальна площа будинку становить 59,7 метрів квадратних, тому відповідачу належть 7,46 метрів квадратних в житловому будинку. Отже, дана частка є незначною та такою, що не може бути виділена в натурі.

13 листопада 2020 року на адресу відповідача було направлено вимогу про те, щоб в досудовому порядку вирішити спір шляхом сплати йому компенсації. Однак, відповіді отримано не було. Тому, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить припинити за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/8 частину вказаного будинку. А також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рух справи.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року по справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

24 листопада 2021 року ухвалою суду провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

22 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Короткий виклад заперечень сторін.

10 червня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для його задоволення. Зазначив, що відповідно рішення суду від 31.08.2020 року за ним було зареєстровано право власності на 1/8 частину спірного житлового будинку. Він не заперечує щодо сплати грошової компенсації за його частку у оспорюваному житловому будинку з припиненням права власності на неї, однак за умови неможливості поділу житлового будинку в натурі та оцінки реальної вартості житлового об`єкта станом на час судового розгляду справи. Однак, оскільки позивачем не доведено наявність обставин, зазначених в ст.. 365 ЦК України як передумови для припинення його права власності на частину будинку, а також не надано належних доказів дійсної вартості предмета спору, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити повністю.

Позиції учасників процесу в судовому засіданні.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Павлюк І.А. подала до суду заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог, згідно якої просить вимоги в частині стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, експертизи та правничої допомоги залишити без розгляду. Справу просить розглянути у відсутності сторони позивача. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що уточненні позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Встановлені судом обставини та правові висновки.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних та житловою площею 42,2 квадратних метрів з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 24 травня 2002 року (а.с.14).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29.05.2020 року за відповідачем ОСОБА_2 було визнано право власності на нерухоме майно, а саме 1/8 частину житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

Дане право власності ОСОБА_2 було зареєстроване, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.12.2020 року (а.с.18-19).

Згідно довідки, виданої Сатиївською сільською радою Дубенського району Рівненської області №03-15/815 від 04.11.2020 року, позивачка ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (а.с.22).

Однак відповідча ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує.(а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 (а.с.24).

Згідно висновку судового експерта Волинського відділення ЛНДІСЕ МЮ України Посікан Л. №8541 від 17.11.2021 року, дійсна ринкова вартість житлового будинку загальною площею 59,7 кв.м. та житловою площею 42,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 визначена на час проведення експертизи становить 139 917,00 грн. Ринкова вартість за цінами на час проведення експертизи 1/8 частки житлового будинку загальною площею 59,7 кв.м. та житловою площею 42,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 становить 17 490,00 грн. (а.с.79-91).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

За приписами ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 26.12.2019 у справі № 303/4849/16-ц, право власності співвласника на частку в спільному майні відповідно до ст.365 ЦК України може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Разом з тим, суд враховує, що в постанові від 18.07.2019 у справі №210/2236/15-ц Касаційний цивільний суд зауважив, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем доведено, що відповідач у спірному будинку не проживає, житлом не користується, не утримує його.

Суд вважає також, що 1/8 частка у праві власності на нерухоме майно є незначною часткою для відповідача. За таких обставин суд вважає, що припинення права власності відповідача на незначну частку в майні не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , оскільки така шкода ним не доведена.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що право часткової власності ОСОБА_2 може бути припинено зі сплатою грошової компенсації за належну частку та визнанням права власності на частку відповідача за позивачем.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись: ст. ст.4, 5, 10, 60, 81, 141, 263-268 , ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 328, 364, 365 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_3 ) про припинення права власності на частину житлового будинку зі сплатою грошової компенсації та визнання права власності задовольнити.

Припинити за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних та житловою площею 42,2 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних та житловою площею 42,2 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію вартості 1/8 частини житлового будинку загальною площею 59,7 метрів квадратних та житловою площею 42,2 метрів квадратних з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 в розмірі 17 490 (сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Ралець