Єдиний унікальний № 371/366/22
Номер провадження № 2-з/371/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2022 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Семерей Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності на нерухоме майно, визнання права власності на ј частку квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності на нерухоме майно, визнання права власності на ј частку квартири в порядку спадкування. В обґрунтування заяви посилався на ту обставину, що предметом позову є визнання за позивачем права власності на ј частку квартири в порядку спадкування, проте відповідач чинить дії, які в подальшому можуть перешкоджати виконанню рішення суду у справі, зокрема має намір відчужити право власності на квартиру на користь третіх осіб. Враховуючи викладене просила забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії щодо спірного майна, зокрема відчудження (продажу, дарування тощо) квартири АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглянув заяву без повідомлення та у відсутність учасників справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів у справі, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За ч. 2 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховував наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, його співмірність позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Також суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття такого заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Надаючи оцінку співмірності, суд співвідносив негативні наслідки від вжиття заходу забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття такого заходу, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Тому суд враховував як інтереси позивача, так і інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Так, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії щодо спірного майна, зокрема відчуження (продажу, дарування тощо) квартири АДРЕСА_1 . Разом з тим, предметом спору є ј частини вказаного майна. Тому відсутнє обґрунтування співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та права (інтересу) відповідача, яке може бути порушеним у зв`язку із застосуванням відповідного заходу.

Також, до заяви про забезпечення позову заявник не додав доказів та не обґрунтував неможливість їх надання, які б свідчили про реальні наміри відповідача здійснити відчуження права власності на квартиру, ј частина якої є предметом спору.

Отже, ураховуючи, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заявленого виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а також не обґрунтовано співмірності заявленого заходу забезпечення позову з позовними вимогами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 260-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності на нерухоме майно, визнання права власності на ј частку квартири в порядку спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Суддя В. О. Каневський