Справа № 136/2118/21
Провадження № 22-ц/801/953/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д.Т.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 рокуСправа № 136/2118/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

за участю секретаря Білошицької О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області», Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про стягнення недоотриманої заробітної плати - надбавки за престижність праці,

за апеляційною скаргою Комунального закладу «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року, ухвалене у цій справі в м. Липовець суддею цього суду Кривенком Д. Т.,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального закладу «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» (далі - КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1»), Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про стягнення недоотриманої заробітної плати - надбавки за престижність праці, мотивуючи його тим, що наказом № 50 від 15 вересня 1991 року вона була призначена на посаду вихователя в Турбівську середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 Липовецької районної ради Вінницької області.

Наказом № 120 від 24 серпня 1992 року її було переведено на посаду вчителя початкових класів.

Наказом № 15 від 27 січня 2021 року Турбівську середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 перейменовано на Комунальний заклад «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області».

У період своєї роботи до квітня 2019 року позивач отримувала заробітну плату з надбавкою за престижність праці в розмірі 20 % посадового окладу (ставки заробітної плати), яка нараховувалася згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» від 23 березня 2011 року.

На виконання доручення Відділу освіти Липовецької РДА № 5 «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників району в бік погіршення» від 03 січня 2019 року директором школи видано наказ № 2-к від 04 січня 2019 року про зменшення з 04 березня 2019 року розміру надбавки за престижність до 5 %.

У 2020 році та 2021 році надбавка за престижність праці виплачувалась ОСОБА_1 у мінімальному розмірі 5%.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що школа має перед нею заборгованість по заробітній платі, а тому просила стягнути з КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. № 1» на її користь суму недоотриманої заробітної плати (надбавки за престижність праці педагогічних працівників) за період з 01 січня 2021 року до 01 вересня 2021 року в розмірі 18 889,12 грн.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. №1» на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату (надбавку за престижність праці педагогічних працівників) за період з 01 січня 2021 року до 01 вересня 2021 року у розмірі 18 889 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. №1», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, апелянт вказує, що дійсно раніше надбавка за престижність праці становила 20 %, проте листом начальника відділу освіти Липовецької РДА від 03 січня 2019 року № 5 «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників району в бік погіршення» було зобов`язано директорів загальноосвітніх шкіл району, враховуючи обмежений фонд оплати праці на 2019 рік, зменшити надбавку педагогічним працівникам за престижність праці до 5 % посадового окладу з 04 березня 2019 року та привести штатну чисельність працівників у відповідність із затвердженим фондом оплати праці. На виконання цього листа було видано наказ керівника КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. №1» № 2-к від 04 січня 2019 року, яким повідомлено про істотну зміну умов праці та зменшено надбавку педагогічним працівникам за престижність праці до розміру 5 % посадового окладу з 02 березня 2019 року.

ОСОБА_1 під розпис ознайомилась з цим наказом за два місяці до зміни істотних умов праці.

Встановлення надбавки у розмірі 5 % відповідає положенням постанови КМУ від 23 березня 2011 року № 373 зі змінами внесеними постановою КМУ № 23 від 11 січня 2018 року про те, що саме директор встановлює розмір надбавки в межах, визначених постановою КМУ, з дотриманням вимог законодавства України щодо видатків бюджетних асигнувань.

Крім того, апелянт посилається на те, що наказом КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ст. №1» № 100 від 01 вересня 2021 року збільшено розмір надбавки до посадового окладу за престижність педагогічної праці в розмірі 20 % до посадового окладу.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 15 серпня 1991 року призначена на посаду вихователя в Турбівську середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 Липовецької районної ради Вінницької області.

24 серпня 1992 року наказом директора школи №120 її переведено на посаду вчителя початкових класів.

Зазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 11).

Наказом № 2-к від 04 січня 2019 року Турбівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Липовецької районної ради Вінницької області було зменшено надбавку педагогічним працівникам за престижність праці до 5 % посадового окладу з 04 березня 2019 року. Працівники школи, зокрема ОСОБА_1 , були ознайомлені з наказом, про що свідчать підписи (т. 1 а. с. 128).

Наказом № 15 від 27 січня 2021 року Турбівську середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 перейменовано на Комунальний заклад «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» (т. 1 а. с. 11).

Відповідно до положень ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Положеннями ст. 57 Закону України «Про освіту» передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної плати.

Згідно постанови КМУ від 23 березня 2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» встановлювалась надбавка педагогічним працівникам за престижність праці у розмірі - 20%.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 23 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ (набрала чинності з 01 січня 2018 року) внесено зміни до постанов КМУ від 23 березня 2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» та від 14 січня 2015 року № 6 «Деякі питання надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам», відповідно до яких було встановлено, що з 01 січня 2018 року надбавка педагогічним працівникам за престижність праці може встановлюватися у розмірі від 5% до 30%.

Відповідно до абз. 2 п. 1 цієї Постанови розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13 роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

В справі, що розглядається, директором Турбівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 було видано наказ № 2-к від 04 січня 2019 року про істотну зміну умов праці, яким було зменшено надбавку за престижність праці педагогічним працівникам та встановлено її в розмірі 5 %, що відповідає положенням Постанови КМУ від 23 березня 2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування».

ОСОБА_1 була ознайомлена з цим наказом, про що свідчить її особистий підпис (т. 1 а. с. 128 на звороті), а отже повідомлена про зміну істотних умов праці за 2 місяці, як того вимагає частина 3 статті 32 Кодексу законів про працю України.

Згаданою вище Постановою КМУ чи іншим нормативно-правовим актом не встановлено, що питання надбавки та її розмір має вирішуватись щороку: наказ діє до винесення наступного.

Обґрунтовуючи позовну заяву та викладаючи свої заперечення проти апеляційної скарги у відзиві, позивач ОСОБА_1 стверджує, що в 2019 році дійсно мав місце наказ про зменшення розміру надбавки за престижність праці, проте вона вважає, що такий наказ стосувався виключно періоду 2019 року, а тому його не можна було застосовувати у 2020 та 2021 роках.

Оцінюючи зазначені доводи позивача, апеляційний суд вважає, що таке твердження позивача є власним тлумаченням нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що є предметом розгляду справи: як вбачається зі змісту наказу № 2-к від 04 січня 2019 року, в ньому не зазначено кінцевий термін встановлення надбавки за престижність праці в розмірі 5 %, Постанова КМУ від 23 березня 2011 року № 373 також не містить положення, яке б зобов`язувало керівників навчальних закладів видавати накази про встановлення надбавки за престижність праці щороку.

Навчальний заклад неодноразово зазнавав перейменувань, зокрема наказом від 27 січня 2021 року Турбівську середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1 перейменовано на Комунальний заклад «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Проте перейменування юридичної особи не є її припиненням в розумінні статті 104 ЦК України, а тому не було підстав видавати окремо наказ про встановлення надбавки після перейменування закладу освіти, адже продовжував діяти той розмір надбавки за престижність, який був встановлений наказом № 2-к від 04 січня 2019 року до моменту видання наступного наказу, а як вбачається з листа відділу освіти, з 01 вересня 2021 року педагогічним працівникам КЗ «Турбівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 1» вплачується надбавка за престижність праці в розмірі 20 %.

Слід зазначити також, що акцентуючи увагу на тому, що в 2021 році наказ про встановлення надбавки за престижність праці відповідачем - закладом освіти не видавався, позивач ОСОБА_1 , разом з тим, не оскаржуючи бездіяльності (в разі якщо вважає, що такий наказ мав би бути), не заявляючи вимогу про зобов`язання вчинити певні дії (наприклад, нарахувати та виплатити надбавку в розмірі 25 %, а не 5 %), одразу ж пред`являє вимогу про стягнення грошових коштів, які їй не були нараховані, а відтак така вимога є передчасною.

Фактично позовних вимог до двох інших відповідачів, зокрема Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області та Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 взагалі не заявила, хоча зазначила їх у позові відповідачами, однак суд першої інстанції на цю обставину уваги не звернув та не дав їй правової оцінки.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір надбавки був встановлений повноважною особою (директором) у розмірі, передбаченому КМУ в межах бюджетних асигнувань, наказ про встановлення надбавки не оскаржений, а відтак є чинним.

Зважаючи на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, не вжив заходів належних для з`ясування фактичних обставин справи: спирався на листи, відповіді, тощо, а не накази, які були видані для врегулювання питання встановлення надбавки за престижність праці, не звернув уваги на те, що надбавка позивачеві у розмірі 20 % не була встановлена та нарахована, а тому підстав для стягнення заборгованості по заробітній платі немає, оскільки така заборгованість не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в законній силі залишатись не може та відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частин 1 та 2 цієї ж статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову у цій справі, то відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України їх слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначеного позову.

Судовий збір за подання позову віднести за рахунок держави.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, понесені Комунальним закладом «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в розмірі 1362 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальний заклад «Турбівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області», , вул. Миру, 24, смт. Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : О. С. Панасюк

Т. М. Шемета