Справа № 676/380/21 Номер провадження 2/676/188/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», треті особи - ОСОБА_3 , Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут" про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, треті особи у справі ОСОБА_3 , Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в червні 2017 р. звернулася до суду з позовом в якому просила визнати незадовільними дії відповідачів щодо нарахування обсягу та сплати за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника в квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Позивач є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Також вона є співвласником квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться у цьому ж будинку та в якій проживає її син ОСОБА_3 , який також має групу інвалідності. В належних їй квартирах індивідуальні лічильники газу не встановлені, а квартири забезпечені газопостачанням з режимом використання газу для приготування їжі. З січня 2017 р. відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу за показниками лічильника, встановленого на весь багатоквартирний будинок ПАТ «Хмельницькгаз» з власної ініціативи без погодження з мешканцями цього будинку, при цьому порушуючи права Позивача на безкоштовне встановлення приладу в її помешканні. В результаті чого щомісячна норма нарахувань почала становити більше 12 грн. за куб.м газу. Такі дії відповідачів є незаконними, оскільки нарахування за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника порушують її права як споживача, ставлять її в нерівні умови в порівнянні з тими споживачами, в помешканні яких стоять індивідуальні лічильники обліку газу, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2017 р. її позов задоволено, визнано незаконними дії ПАТ «Хмельницькгазу» щодо нарахування їй обсягу та плати за спожитий газ у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за показниками загальнобудинкового газового лічильникав з січня 2017 р. по день прийняття рішення 12.12.2017 р., зобов`язано ПАТ «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаззбут» здійснити перерахунки за особовими рахунками № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за період з січня 2017 року по день прийняття судового рішення,в иходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, які використовують газ для приготування їжі, в квартирах яких не встановлено індивідуальні газові лічильники. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.04.2018 р. рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року залишено без змін. Перерахунок за вказаний період відповідачі зробили, але нараховувати за спожитий газ за показниками загальнобудинкового лічильника продовжили і продовжують по теперішній час. Доводи Відповідачів щодо відсутності у відповідного суб`єкта господарювання-газорозподільної організації обов`язку за власний рахунок встановити лічильники для такої категорії споживачів природного газу як населення не грунтуються на вимогах Закону, оскільки згідно ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що суб`єкти господарювання,які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року (продовжено до 1 січня 2021 року). В структурі тарифу, затвердженого НКРЄКП передбачені витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу. Покладення обов`язків фінансування робіт з оснащення лічильниками газу на населення є неправомірними. На неодноразові звернення, заяви про встановлення індивідуальних лічильників газу отримувала стандартні, однотипні відписки. Відмова відповідача встановити їй індивідуальні лічильники суперечить вимогам законодавства, порушує права споживача. Незаконні дії відповідачів та вперте ігнорування її законних претензій по перерахунку та встановлення індивідуальних лічильників привели до необхідності за рахунок особистого відпочинку витрачати час на вивчення законодавства, переписку з Відповідачами і, нарешті, вирішення спору у судовому порядку, оскільки Відповідачі не визнали і до цього часу не визнають обов`язковість для них дотримуватися норм цивільного законодавства у сфері житлово-комунальних послуг та захисту прав споживачів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається з врахуванням її переживання пенсіонера похилого віку, інваліда, який з останніх грошей, відмовляючи собі у найнеобхіднішому, вимушений сплачувати усі рахунки ТОВ «Хмельницькгаззбут», тому, що відповідно до Постанови уряду № 300 від 26.04.2017 р., він може бути позбавлений можливості отримувати субсидію при наявності двомісячної заборгованості за комунальні послуги. Вважає розумною і справедливою оцінкою суми відшкодування за нанесену моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Позивач просить суд: визнати порушення її прав споживача, які передбачені ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нав`язування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушення принципу рівності сторін договору, визначення неналежним чином ціни продукції; зобов`язати ПАТ «Хмельницькгаз» безкоштовно встановити індивідуальні лічильники обліку газу в квартирах N92 та АДРЕСА_2 ; до встановлення приладу в помешканнях АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 , обліковувати споживання природного газу за нормами споживання не за показниками загальнобудинкового лічильника; зобов`язати ТОВ «Хмельницькгаззбут» здійснити перерахунок плати за газ за період з 13 грудня 2017 року за діючими нормами споживання по особових рахунках № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , відповідно перерахувати нарахування за транспортування газу; зобов`язати ПАТ «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаззбут» відшкодувати їй 1000 грн. моральної шкоди солідарно. В суді позивач позов підтримала, просить його задовольнити.

Представник відповідача акціонерного товариства «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, подав суду відзив(а.с.а.с.118-119 т.1), в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, подав суду відзив на позов(а.с.127-128 т.1). Суду представник пояснив, що ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснює нарахування на підставі наданих їх підприємству АТ «ОГС «Хмельницькгаз» відомостей про об`єм природного газу по кожному споживачеві, в т.ч. по особових рахунках зазначених позивачем квартир, жодним чином підприємство не має можливості самостійно здійснити перерахунок.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи по справі - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в судове засідання не з`явився, подав суду письмові пояснення по справі(а.с.153-154 т.1) в яких вказує, що в діючому тарифі на послуги розподілу природного газу для АТ «Хмельницькгаз» не передбачено витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за адресами, де було передбачено встановлення загальнобудинкових лічильників, оскільки фінансування на забезпечення комерційного обліку природного газу вже були передбачені діючим в 2016 р. тарифі на послуги розподілу природного газу для АТ «Хмельницькгаз».

Ухвалою суду від 30.03.2021 р. було залучено в якості третьої особи - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою суду від 19.05.2022 р. за клопотанням представника АТ «Хмельницькгаз» провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2019 року по справі №212/5836/17.

Ухвалою суду від 10.01.2022 р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 31.01.2022 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_2 у відповідачів. Також вона є співвласником квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться у цьому ж будинку та в якій проживає її син ОСОБА_3 , особовий рахунок №НОМЕР_1 у відповідачів. В належних їй квартирах індивідуальні лічильники газу не встановлені, а квартири забезпечені газопостачанням з режимом використання газу для приготування їжі.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2017 р. по справі № 676/3059/17 за позовом ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача : ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : Кам`янець-Подільська міська рада , ККП «Господар», про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, позов було задоволено. Вказаним рішенням суду, яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від 16.04.2018 р. (а.с.55-61) та Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 р.(а.с.44-54) було встановлено, що загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою ПАТ «Хмельницькгаз» на будинку АДРЕСА_6 (введений в експлуатацію згідно з актом від 20.12.2016 р.), однак договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку ККП «Господар» та відповідачем. Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися. Визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу та договору (глава 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем). Зважаючи на зазначене, обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі пред`явили для оплати позивачці на підставі даних загальнобудинкового лічильника є безпідставними та необґрунтованими. Крім цього, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачем.

Зазначеним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2017 р. по справі № 676/3059/17 було: визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу та плати за спожитий газ у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за показниками загальнобудинкового газового лічильника з січня 2017 року по сьогоднішній день; зобов`язано Публічне акціонернерне товариство "Хмельницькгаз", Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" здійснити ОСОБА_1 за її особовими рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 перерахунок плати за газ за період з січня 2017 року по день прийняття судового рішення, виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі, в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 16.04.2018 р. зазначене рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду залишено без змін(а.с.55-61). Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 р.(а.с.44-54) рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2017 р. та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 16.12.2018 р. залишено без змін.

Відповідачем ПАТ «Хмельницькгаз» було здійснено перерахунок позивачу обсягів природного газу згідно вказаного рішення суду, що підтверджується листом директора ТОВ «Хмельницькгаз збут» від 24.05.2018 р. (а.с.30).

Як встановлено судом позивач неодноразово протягом 2018-2020 років зверталася до ПАТ «Хмельницькгаз» із заявами про встановлення індивідуальних лічильників на що отримувала відмови(а.с.7-8, 9, 10-12, 19-21, 22-24, 25, 31).

Відповідно до ч.1 ст. 6 закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року(в редакції на час подання позову до суду). Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу» від 5 березня 2021 року № 1338-IX, який набрав чинності 28.03.2021 р. було змінено в ст. 6 граничний строк встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07 листопада 2018 року по справі № 214/2435/17, зі змісту статті 6 Закону № 3533-VI(закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу») вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування вказаних приладів та робіт, оскільки відповідне фінансування уже закладено у тариф на оплату спожитого газу. Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку. Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3533-VI зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2018 року, так як розгляд справи по суті завершився до внесення змін щодо строку встановлення лічильників таким споживачам.

Позивач сплачувала кошти за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені тарифи за встановлення лічильників газу, в тому числі індивідуальних, що підтверджується копією структури тарифу на послуги розподілу природного газу ПАТ «Хмелницькгаз»(додаток до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 р. № 453(а.с.76, а.с. 247 т.1). На думку суду, та обставина, що згідно тарифів на послуги розподілу природного газу АТ «ОГС «Хмельницькгаз» на 2020-2022 роки(а.с 121-122, 248-253 т.1), які затверджувалися відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не було окремо передбачено «витрат на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню» не звільняє від обов`язку АТ «ОГС «Хмельницькгаз» встановити позивачу індивідуальні газові лічильники оскільки відповідно до змісту ч.1 ст. 6 закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" обов`язок встановлення такого лічильник покладено саме на суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території яким саме є АТ «ОГС «Хмельницькгаз». Крім цього суд враховує, що зазначеними тарифами передбачено суттєві кошти визначені в п.2.1.4.4 як «інші витрати» .

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання встановити індивідуальні лічильники обліку газу підлягають до задоволення.

З 13.12.2017 р. ПАТ «Хмельницькгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» - відповідач по справі, продовжує здійснювати нарахування позивачу по особовим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 обсяги спожитого газу на підставі даних за показаннями будинкового вузла обліку. З врахуванням показників спожитого газу наданих АТ «ОГС «Хмельницькгаз» відповідачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" здійснюється нарахування позивачу плати за спожитий природний газ.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем копіями рахунків(а.с.33-38), копіями відповідей відповідачів на звернення позивача від 21.12.2018 р.(а.с.31), від 02.09.2019 р.(а.с.7-9), від 13.07.2020 р.(а.с.9), від 10.09.2020 р.(а.с.10), від 12.01.2021 р.(а.с.19-21).

Суд критично оцінює твердження представника відповідача АТ «ОГС «Хмельницькгаз» у відзиві на позов, що позивач у разі незгоди розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти. При цьому суд враховує правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного суду в постанові від 26 жовтня 2021 року по справі № 212/5836/17, згідно якої односторонні дії газорозподільної організації щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу необхідно кваліфікувати не тільки в контексті застосування попередньої та чинної редакцій Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а також у контексті норм про зміст, допустимі обмеження та непорушність права власності (Конституція України, ЦК України, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Односторонні дії газорозподільної організації щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу без згоди на це співвласників відповідного багатоквартирного будинку слід кваліфікувати як протиправні незалежно від того, вчинені вони до 20 січня 2018 року чи після цієї дати. Дії газорозподільної організації щодо визначення обсягів спожитого природного газу до 01 січня 2021 року на підставі показників загальнобудинкового лічильника газу будуть правомірними за одночасного дотримання таких умов: у споживачів не встановлені індивідуальні лічильники обліку газу; загальнобудинковий лічильник газу встановлений з дотриманням положень законодавства, зокрема за наявності згоди на це співвласників відповідного багатоквартирного будинку. За відсутності хоча б однієї з указаних умов дії газорозподільної організації щодо визначення обсягів спожитого природного газу до 01 січня 2021 року на підставі показників загальнобудинкового лічильника газу суперечитимуть як Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», так і приписам законодавства про зміст, допустимі обмеження та непорушність права власності (Конституція України, ЦК України, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Законодавство передбачає два механізми визначення обсягу спожитого споживачами газу до встановлення індивідуальних лічильників: за показаннями загальнобудинкового лічильника та за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Якщо з будь-яких причин установити загальнобудинковий лічильник природного газу у певний проміжок часу з дотриманням вимог чинного законодавства (зокрема, внаслідок відсутності згоди співвласників будинку) не виявляється можливим, то визначення обсягу спожитого споживачами газу до встановлення індивідуальних лічильників має відбуватися за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. У разі виникнення спору в умовах відсутності юридичної визначеності у правовому регулюванні щодо застосовних норм споживання природного газу суд повинен застосовувати останні норми споживання природного газу, які затвердив Кабінет Міністрів України (незалежно від втрати чинності відповідною постановою, зокрема від визнання її нечинною чи скасування), до затвердження нових норм споживання природного газу.

В спірний період норми споживання природного газу були врегульовані: постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», якою затверджені норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, що підлягають застосуванню до послуг з постачання природнього газу населенню з 01 лютого 2016 року і до 07 лютого 2019 року; постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 63 «Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами», якою затверджені норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, що підлягають застосуванню до послуг з постачання природнього газу населенню з 08 лютого 2019 року і до 06 березня 2019 року; постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного газу», якою затверджені норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, що підлягають застосуванню до послуг з постачання природнього газу населенню з 07 березня 2019 року і до прийняття нової постанови.

Оскільки факт неправомірного нарахування позивачу плати за спожитий газ на підставі показів загальнобудинкового лічильника встановлено вищевказаним рішенням суду від 12.12.2017 р., а тому здійснення з 13.12.2017 р. позивачу нарахувань за транспортування спожитого газу та спожитий газ на підставі показів загальнобудинкового лічильника є неправомірним, вимоги позивача в частині зобов`язати здійснити перерахунок об`єму природного газу та плати за транспортування природного газу по особових рунках № та № за період з 13.12.2017 р. по день винесення рішення суду за діючими в цей період нормами споживання природного газу встановленими Кабінетом Міністрів України підлягають до задоволення.

Суд також враховує, що абзацем четвертим підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 6 зазначеного закону встановлено, що у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з цим вимоги позивача до зобов`язати до встановлення індивідуальних лічильників газу у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 обліковувати споживання природного газу за вказаними адресами згідно з діючими нормами споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, встановленими Кабінетом Міністрів України, підлягають до задоволення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність з постачання природного газу, а оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу

газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Отже, по відношенню до побутового споживача ТОВ «Хмельницькгаз збут» є постачальником, а AT «Хмельницькгаз» - оператором газорозподільної мережі.

Відповідно до глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, об`єми та обсяг споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі (в даному випадку AT «Хмельницькгаз»).

Зокрема, в п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу вказано, що дані про об`єм (м куб.) та обсяг(кВт год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Оператор ГРМ є відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів та визначені ним обсягів природного газу, яку є обов`язковими для постачальника та споживача. АТ «ОГС «Хмельницькгаз» як оператор ГРМ передає інформацію до ТОВ «Хмельницькгаззбут`про об`єм та обсяг розподіленого природного газу споживачу на підставі якого ТОВ «Хмельницькгаззбут» здійснює нарахування за спожитий газ позивачу за вищевказаним особовим рахункам.

Таким чином, ТОВ«Хмельницькгаззбут», як постачальник, не нараховував об`єми споживання природного газу позивачу оскільки нарахування обсягів спожитого природного газу у споживачів за відсутності лічильника газу належить до компетенції оператора ГРМ, яким є АТ «ОГС «Хмельницькгаз». ТОВ «Хмельницькгаз збут» проводило розрахунки із споживачем у спірний період за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, які містяться в базі даних оператора газотранспортної системи, та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу, положень пункту 4.4.Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та приписів Правил постачання природного газу у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаззбут" проводило розрахунки із позивачем на підставі діючого законодавства та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, і тому відсутні будь-які неправомірні дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаззбут» у спірних правовідносинах щодо позивача. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що у задоволенні позовних вимог до Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаззбут", необхідно відмовити. А тому позовні вимоги щодо здійснення перерахунку за період з 13.12.2017 р. по 20.05.2022 р. та здійснення нарахувань з дати винесення рішення до встановлення індивідуальних газових лічльників підлягають до задоволення відносно АТ «ОГС «Хмельницькгаз».

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

В силу ст. 21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

За змістом п.п. 3, 4, 7 ч. 1ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Відповідно до ч.1 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією України та Законами України.

Ст. 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто, законодавець вказує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема, статті 4,22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.

П.5 ч. 1ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», термін продукція у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору, як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей16, 23 ЦК Україниі статей 4,22 Закону УкраїниПро захист прав споживачівнавіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі №216/3521/16-ц, провадження №14-714 цс19.

Зміна відповідачем АТ «ОГС «Хмельницькгаз» в односторонньому порядку умов укладеного із позивачем Типового договору в частині безпідставного збільшення режиму нарахування об`ємів (обсягів) газу, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги) у розумінні приписів законодавства про захист прав споживачів, і відповідно до статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу зазначеним неналежним наданням послуги.

Судом встановлено, що саме АТ ОГС «Хмельницькгаз» допустило у спірних правовідносинах щодо позивача порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки нарахування вартості послуг з газопостачання позивачу навіть після винесення судом рішення по справі № 676/3059/17 здійснювалось з порушенням вимог діючого законодавства. Зміна відповідачем в односторонньому порядку умов Типового договору в частині безпідставного збільшення об`ємів (обсягів) спожитого природного газу, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів, і відповідно до приписів статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу вказаним неналежним наданням послуги.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалість, особу позивача яка є інвалідом другої групи(а.с.81), також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є співмірними і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Що ж стосується позовних вимог позивача визнати порушення її прав споживача, які передбачені ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нав`язування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушення принципу рівності сторін договору, визначення неналежним чином ціни продукції, то вказані вимоги, на думку суду, задоволенню не підлягають оскільки їх визнання не є ефективним способам захисту прав позивача на відміну від інших вимог які при розгляді справи судом вирішено по суті та які є ефективними для відновлення порушених прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16 23, 1167 ЦК України, законом «України «Про захист прав споживачів», законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газоросподільних систем, ст.ст. 13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити частково. Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз» за власний рахунок здійснити встановлення у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 індивідуальні лічильники газу.

Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз» з 20.05.2022 р. до встановлення індивідуальних лічильників газу у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 обліковувати споживання природного газу за вказаними адресами згідно з діючими нормами споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, встановленими Кабінетом Міністрів України,

Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз» здійснити перерахунок об`єму природного газу та плати за транспортування природного газу по особових рунках № та № за період з 13.12.2017 р. по 20.05.2022 р. за діючими в цей період нормами споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з акціонерного товариства «Оператор газоросподільної системи «Хмельницькгаз» (; місцезнаходження: пр.Миру, 41, м.Хмельницький, 29000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ) 1000,00 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В