Справа № 161/9293/15-ц
Провадження № 6/161/63/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2022 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Зазначає, що 11 серпня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/9293/15-ц було ухвалено рішення стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 28-ЖК від 20 березня 2008 року в розмірі 5 966 980 гривень 91 копійку. На даний час рішення залишається не виконаним. На виконання рішення видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року було замінено сторону виконавчого провадження, а саме: первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн».

26 листопада 2020 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» надіслало запит до органів ДВС з метою з`ясування обставин справи. Внаслідок чого, стало відомо, що 05 жовтня 2017 року виконавчий документ в рамках провадження №5134988 повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Надра» на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

30 квітня 2020 року, в результаті укладення договору відступлення права вимоги, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги у вказаній справі, однак при передачі справ та документації проведено перевірку матеріалів кредитної справи № 28-ЖК від 20 березня 2008 року, якою встановлено факт відсутності оригіналу виконавчого листа, про що складено відповідний акт. Строк на повторне пред`явлення виконавчих документів до виконання на даний час пропущено з незалежних від стягувача причин.

З огляду на наведене, заявник просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення на примусове виконання.

20 січня 2022 року на адресу суду надішли заперечення ОСОБА_1 , в яких остання вважає заяву такою, що не підлягає до задоволення. Вказує, що заявником не надано жодних належних доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Договір відступлення права вимоги був укладений 30 квітня 2020 року, строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 05 жовтня 2020 року, однак стягувач звернувся із заявою про видачу його дублікату лише через півтора роки з моменту набуття права вимоги. Надмірне навантаження працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та кризові явища в банківській сфері не можуть бути взяті до уваги як поважні причини пропуску строків.

Сторони у судове засідання для розгляду заяви не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути цю заяву за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів заяви та справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2015 року, що набрало законної сили 03 листопада 2015 року (згідно даних АСДС), з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 28-ЖК від 20 березня 2008 року в розмірі 5 966 980 гривень 91 копійку (а.с.33-34).

Згідно довідкового листа до справи, 29 лютого 2016 року представником позивача було отримано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання.

З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 14 грудня 2021 року № 2.1-34/23970 вбачається, що 05 жовтня 2017 року зазначений виконавчий документ в рамках провадження № 5134988 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 09 червня 2016 року) повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Надра» на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», матеріали провадження знищено, згідно акта від 31 січня 2019 року по причині закінчення трирічного терміну їх зберігання.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року було у справі було замінено первісного стягувача (ПАТ «КБ «Надра») на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (договір про відступлення права вимоги № GL3N217215_ПВ від 30 квітня 2020 року та додаток до нього) (а.с.99-104, 117-118).

Як вбачається з акту ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від 30 квітня 2020 року, в результаті перевірки матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 28-ЖК від 20 березня 2008 року (щодо ОСОБА_1 ), було встановлено факт відсутності оригіналів виконавчих листів №161/9293/15-ц виданих на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2015 року.

Заявлені вимоги регулюються положеннями ст. 433 та пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом наведених норм першочерговому вирішенню підлягає питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки для видачі дубліката виконавчого документа обов`язковою умовою є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Судом встановлено, що виконавчий лист у справі був повернутий стягувачу ПАТ «КБ «Надра» 05 жовтня 2017 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

На час повернення виконавчого документа стягувачеві діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІ).

Відповідно до п.7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України N 1404-VІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч.5 ст.37 Закону України N 1404-VІІ в редакції станом на 05.10.2017 року, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону N1404-VІІ визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Цей строк рахується з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 5 статті 12 Закону N 1404-VІІ передбачено, що разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п.5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, враховуючи положення ч.ч.1, 3 ст.12 Закону N 1404-VІІ, виконавчий лист у справі № 161/9293/15-ц міг бути повторно пред`явлений до виконання через три роки від дати його повернення стягувачу, тобто до 10 жовтня 2020 року.

Право вимоги за кредитним договором згідно договору про його відступлення перейшло до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» 30 квітня 2020 року.

Наведене вказує на те, що ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у період з 30 квітня 2020 року по 10 жовтня 2020 року вправі було вжити передбачених законодавством процесуальних заходів для повторного пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, зокрема, вирішення в судовому порядку питання про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно зі ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Адже, обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Правові висновки Європейського Суду з прав людини, викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), вказують на те, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Отже, обмеження строком можливості пред`явлення виконавчого документа до виконання застосовується з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією із складових верховенства права.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із цією заявою, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» як на поважну причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа покликається на довготривалу процедуру передачі оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників) від первісного стягувача, необхідність проведення їх аналізу та перевірки, те, що рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО ПАТ «КБ «Надра» було продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 03 червня 2020 року, що свідчить про ускладнену діяльність банку, а також необхідністю звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Проте суд не вважає названу заявником причину пропуску процесуального строку поважною, оскільки достатніх і допустимих доказів на підтвердження цих обставин, а також обставин наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» пред`явити виконавчий лист до виконання у встановлений законом строк, заявником не надано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» звернулось 13 жовтня 2020 року, тобто, фактично, через п`ять місяців після відступлення права вимоги 30 квітня 2020 року та складення акту про відсутність оригіналу виконавчого листа в матеріалах кредитної справи.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

На противагу вказаному, зазначений акт ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» від 30 квітня 2020 року стверджує лише факт відсутності виконавчого листа в матеріалах кредитної справи, а не його втрату.

Суд також зважує на те, що укладаючи Договір відступлення прав вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» усвідомлювало ризики та можливі негативні правові наслідки в разі невчинення передбачених процесуальних дій, тому як юридична особа, а відтак, суб`єкт цивільних правовідносин, зобов`язана була забезпечити належну організацію роботи щодо своєчасного контролю за судовими та виконавчими документами.

Наведене дає підстави для висновку, що новий стягувач у період наявного у нього строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання недобросовісно віднісся до реалізації наданих йому законом прав та обов`язків, внаслідок чого пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стосовно набуття ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав вимоги та проведення ухвалою суду заміни стягувача його правонаступником, то ці обставини мають виключно матеріальну природу правонаступництва, тому самі по собі у процесуальному відношенні не можуть доводити поважності причин пропуску визначеного законом строку, у тому числі на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі наведеного, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не надало суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, а вказані у заяві обставини не можуть бути визнані, як поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначене свідчить про відсутність передбачених законом підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому заява в цій частині не підлягає до задоволення.

Стосовно вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, суд враховує висловлену в постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 правову позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки суд не поновлює строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - у видачі дубліката виконавчого листа також слід відмовити.

Таким чином, встановлено підстави для відмови у задоволенні заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.442, ст.433 ЦПК України, п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст.512 ЦК України, ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 25 січня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк