Справа № 344/3628/22
Провадження № 2/344/2032/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно запису № 14 від 01.04.2020р. трудової книжки НОМЕР_1 вона є працівником КНП "ПНЦ ІФ ОР" на посаді лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування. Так, 12.01.2022 р. Наказом № 2-о їй винесено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за грубе порушення професійних обов`язків. Підставою застосування даного дисциплінарного стягнення вказано скарга пацієнта ОСОБА_2 , порушення нею п. п. 2.2.2, 2.2.8. п. 2.2. посадової інструкції та ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка забороняє фотографувати пацієнтів без їх дозволу. Вважає даний Наказ незаконним, таким що підлягає скасуванню, оскільки оскаржуваний Наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки відсутні підтвердження порушення нею медичної етики та деонтології, відсутні підтвердження публічної демонстрації фотографій пацієнта на будь-яких носіях, у власних цілях, соцмережах, сайтах, тощо, а Закон України «Про психіатричну допомогу» не забороняє фіксування можливого правопорушення. Крім того, ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює конфіденційність відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання психіатричної допомоги. В той же час, при проведенні службового розслідування не встановлено в її діях порушення конфіденційності відомостей про стан пацієнта ОСОБА_2 , а саме розголошення чи передачу будь-яких відомостей, враховуючи наведене просить визнати незаконним та скасувати Наказ № 2-о від 12.01.2022р. КНП "ПНЦ ІФ ОР" про винесення дисциплінарного стягнення лікарю ОСОБА_1

14.04.2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовують тим, що позовні вимоги позивача не визнають, оскільки наказ №2-о від 12.01.2022 р. КНП «ПНЦ ІФ ОР» про винесення дисциплінарного стягнення лікарю ОСОБА_1 винесено законно та обґрунтовано.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, що підтверджується записом №14 від 01.04.2020 року трудової книжки Серії НОМЕР_1 .

07.12.2021 року Генеральним директором КНП ПНЦ ІФ ОР затверджено посадову інструкцію №46-21 лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування, яку отримала ,та з якою ознайомлена лікар-нарколог ОСОБА_3 , про що свідчить підпис позивачки.

Пунктом 2.2 зазначеної посадової інструкції передбачено основні обов`язки, серед яких дотримуватись принципів медичної етики та деонтології (п.п.2.2.2.), виконувати лише ту роботу, яка йому доручена і не виконувати роботу без дозволу керівника (п.п.2.2.8.).

Пунктом 5.5 інструкції №46-21 лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування передбачено, що лікар повинен знати Закон України про «Психіатричну допомогу».

21.12.2021 року до головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» звернувся із заявою ОСОБА_2 , в якій зазначив, що він поступив на стаціонарне лікування 21.12.2021 року в супроводі дружини. Коли він зайшов в палату і йому підключили капельницю в палату зайшла повна, чорна жінка з хвостиком і почала його фотографування без жодних пояснень. Оскільки його лікар ОСОБА_4 запевнила, що лікування в стаціонарі є конфіденційним, вважає такі дії персоналу неприпустимими. Продовжувати лікування він категорично відмовився, просив виписати його із стаціонару.

Із зазначеної заяви вбачається, що на ній стоїть штамп КНП «ПНЦ ІФ ОР» про одержання цієї заяви 22.12.2021 року за № 614 та поставлено резолюцію про надання ОСОБА_3 пояснень.

Із результатів службового розслідування по факту заяви хворого ОСОБА_2 вбачається, що на заяву ОСОБА_2 , що був оформлений на лікування в КНП «ПНЦ ІФ ОР» 21.12.21 року щодо факту фотографування його персоналом відділення планового лікування, було проведено службове розслідування. В ході розслідування було взято пояснення у персоналу відділення, який в той момент працював: чергового лікаря ОСОБА_5 , чергової медичної сестри ОСОБА_6 , старшої медичної сестри відділення С.Стасишин, молодшої медичної сестри С.Фольверк. Також вивчено відеозапис з камери відео нагляду приймального покою. Встановлено, що 21.12.21 біля 14 години до ОСОБА_7 звернувся пацієнт у супроводі дружини, який хотів пройти лікування у КНП «ПНЦ ІФ ОР». Пацієнт скаржився на сильні головні болі, нудоту блювоту, високий тиск (З доповідної Ніколенко). Також вона вказала, що в той час на приймальному покої перебувала бригада швидкої допомоги, яка доставила хворого, та майстер по заміні принтера. Пацієнт був не спокійний, хвилювався, що його побачать знайомі, а він хотів лікуватись анонімно, щоб про це ніхто не знав. ОСОБА_8 завела хворого в другу палату, попросила медичну сестру поміряти тиск і написала листок призначень. Після того пішла на приймальний покій оформляти історію хвороби. В той час, як хворому виконувались призначення, в палату зайшла ОСОБА_1 , яка почала фотографувати хворого. Факт фотографування підтвердила молодша медична сестра ОСОБА_9 , яка в той день працювала. Про те, що заходила якась персона в білому халаті (по опису ОСОБА_1 ) і фотографувала хворих в палаті, вказав в своєму поясненні і сусід по палаті ОСОБА_10 . Підтвердженням намірів Блок і її неправомірних дій є відеозапис з камери відео спостереження в приймальному покої, де видно, що вона, переглядаючи якісь папери, фотографує дані хворого, які перед цим принесла ОСОБА_8 для оформлення ОСОБА_11 історії хвороби, а потім кладе цей листок собі в сумку (викрадає).

До матеріалів службового розслідування додано пояснення чергового лікаря ОСОБА_5 , чергової медичної сестри ОСОБА_6 , старшої медичної сестри відділення С.Стасишин, молодшої медичної сестри С.Фольверк та пояснення хворого ОСОБА_10 .

Так, із пояснень старшої медичної сестри ОСОБА_12 від 22.12.2021 року, копія яких міститься в матеріалах справи, вбачається, що біля 14.30 вона перебувала у процедурному кабінеті на ІІ поверсі. Її викликала на коридор лікар ОСОБА_1 і запитала чому у палаті №2 знаходиться стороння особа. ОСОБА_12 вияснила в чергової медичної сестри, що це пацієнт, який поступає у відділення і на нього вже оформляють історію хвороби, але так як йому погано, у нього був високий тиск, його завели в палату та почали надавати допомогу.

Із пояснень лікаря ОСОБА_5 , копія яких міститься в матеріалах справи, вбачається, що він чергував 21.12.2021 року. В них було багато поступлень, хворого відправили на консультацію. В цей час зайшла ОСОБА_13 , сказала, що хворий довго чекає. Він його побачив в коридорі, сказав, що це буде довго, що можна забрати у відділення і пізніше оформити. Коли трохи стишилось ОСОБА_13 зайшла, залишивши його дані. В цей час зайшла ОСОБА_14 і забрала цей листочок з даними.

Як вбачається із пояснень медичної сестри планового лікування ОСОБА_15 від 23.12.2021 року, копія яких міститься в матеріалах справи, що 21.12.2021 року приблизно о 14.30 в маніпуляційну зайшла лікар ОСОБА_16 з пацієнтом з проханням поміряти тиск (хворий скаржився на погане самопочуття) ОСОБА_17 поміряла тиск, тиск був високий 170/100. ОСОБА_13 сказала, що хворий буде лікуватися в 2-й палаті анонімно. Дала листок призначень, пояснила, що історія буде заведена трохи пізніше, через затримку на приймальному покої. Вона підключила капельницю, зробила уколи згідно листка призначень. Через 10 хвилин зайшла до хворого подивитись як капає, хворий спитав: чому його фотографують? Каже, що заходила повна, чорна жінка з хвостиком і фотографувала на свій телефон. Хворий роздратований, каже, що хотів, щоб його менше бачили, розраховував на анонімність, обурений, хотів йти додому. Вона працювала до 16 год., то хворий ще у відділенні був.

Із пояснень медичної сестри планового лікування ОСОБА_18 від 21.12.2021 року, копія яких міститься в матеріалах справи, вбачається, що 21.12.2021 року десь приблизно 15.00 год. зустріла її ОСОБА_19 на коридорі 2-го поверху покликала у 8-му палату, сказала, щоб вона дзвонила ОСОБА_20 , бо в другій палаті відкапують неоформленого хворого (лівак). Вона відмовилась це робити. Вона тоді закликала ОСОБА_21 . Коли ОСОБА_22 вийшла з палати, вона через відкриті двері побачила, як ОСОБА_23 фотографує хворого. Він почав возмущатись і казати, що він тут не буде, що його фотографують, в нього була істерика, що він тут не лишиться ні на хвилину. Далі, що відбувалось вона не бачила, бо пішла працювати.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_10 від 22.12.2021 р., копія яких міститься в матеріалах справи, 21.12.2021 року приблизно о 14.30 в палату зайшла жінка в білому халаті не представилася, ймовірно лікар, по опису з чорним волоссям, підвищеного відживлення, висока з телефоном у руках і сфотографувала, який поступив на лікування в 2-гу палату. Згодом він відмовився від стаціонарного лікування у зв`язку з вищеописаною ситуацією.

З наказу №2-о Генерального директора ОСОБА_24 від 12.01.2022 року «Про винесення дисциплінарного стягнення лікарю ОСОБА_1 » вбачається, що лікарю ОСОБА_1 оголошено догану за грубе порушення професійних обов`язків.

Так, із зазначеного наказу встановлено, що пацієнт ОСОБА_2 , який знаходився на стаціонарному лікуванні, в своїй заяві (реєстраційний №614 від 22.12.2021 року) поскаржився на неналежну поведінку лікаря ОСОБА_1 . По цьому факту було проведено службове розслідування, в результаті якого доведено порушення лікарем ОСОБА_1 п.п.2.2.2. пункту 2.2. посадової інструкції: основний обов`язок лікаря дотримуватись медичної етики та деонтології; п.п.2.2.8: виконувати лише ту роботу, яка доручена і не виконувати роботу без дозволу керівника. Згідно п.4.4. Посадової інструкції керівник несе відповідальність за виконання будь-якої роботи, не пов`язаної з виконанням посадових обов`язків. Ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» забороняє фотографувати пацієнтів без їх дозволу.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу частини третьої статті 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Таким чином, для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 401/3301/17.

При цьому, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 821/935/16.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Як вбачається із пояснень лікаря ОСОБА_1 від 22.12.2021 р., копія яких міститься в матеріалах справи, 21.12.2021 року вона пацієнта не фотографувала, в неї не працювала камера в телефоні.

Так, в судовому засіданні встановлено, що працюючи на посаді лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування, позивач ОСОБА_1 була ознайомлена із посадовою інструкцією.

Згідно інструкції №46-21 лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування передбачено, що лікар-нарколог повинен дотримуватись принципів медичної етики та деонтології, виконувати лише ту роботу, яка йому доручена і не виконувати роботу без дозволу керівника та повинен знати Закон України про «Психіатричну допомогу».

Статтею 6 Закону України Про психіатричну допомогу» передбачено конфіденційність відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання психіатричної допомоги. Так, медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у закладі з надання психіатричної допомоги чи про перебування у закладі соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, або спеціальному навчальному закладі, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті. Забороняється без письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника та лікаря-психіатра, який надає психіатричну допомогу, публічно демонструвати особу, яка страждає на психічний розлад, фотографувати її чи робити кінозйомку, відеозапис, звукозапис та прослуховувати співбесіди особи з медичними працівниками чи іншими фахівцями при наданні їй психіатричної допомоги. Документи, що містять відомості про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги, повинні зберігатися з додержанням умов, що гарантують конфіденційність цих відомостей. Вилучення оригіналів цих документів та їх копіювання може здійснюватися лише у випадках, встановлених законом.

21.12.2021 року лікар ОСОБА_1 фотографувала пацієнта ОСОБА_2 без його дозволу.

Такі дії ОСОБА_1 стали наслідком порушення покладених на неї обов`язків, передбачених п.2.2.2 п.п.2.2.8 посадової інструкції, ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Вищенаведені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме пояснення працівників та пацієнтів КНП "ПНЦ ІФ ОР".

Посилання представника позивача на неналежність та недопустимість зазначених доказів не може бути прийнята судом до уваги, оскільки пацієнтам КНП "ПНЦ ІФ ОР" не було відомо прізвище лікаря. Ставити під сумнів пояснення таких осіб щодо фотографування є безпідставним, оскільки такі не зацікавлені у результатах розгляду справи.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що Закон України «Про психіатричну допомогу» не забороняє фіксування можливого правопорушення, спростовується нормами ст.6 Закону України «Про психіатричну допомогу». Крім того, посадовою інструкцією №46-21 лікаря-нарколога наркологічного відділення планового лікування передбачено негайне повідомлення про всі порушення, виявлення у роботі, про отриману виробничу травму чи виявлення потерпілого від нещасного випадку завідувачці відділення, а при її відсутності чергового лікаря приймального відділення (пункт 2.2.15). А тому, обгрунтування таких дій позивача суперечить посадовій інструкції.

Таким чином, позивачем жодним чином не спростовано правомірності притягнення її до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення, а відтак позов про визнання незаконним та скасування Наказу № 2-о від 12.01.2022р. КНП "ПНЦ ІФ ОР" про винесення дисциплінарного стягнення лікарю ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, ЦПК України, ст.ст. 139, 141, 147, 148, 149, 150, 232, 233 КЗпП України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» про скасування наказу про винесення дисциплінарного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 01 червня 2022 року