У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участю секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жмеринка справу за поданням старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Хмельницький) про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Хмельницький) Лаврова І.П. звернулася до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог державний виконавець зазначив,що відділом 25.07.2016 відкрито виконавче провадження №51753088 по виконанню виконавчого листа №130/1015/16-ц виданого 08.07.2016 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 16,5 % від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 16,5 % від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно матеріалів виконавчого провадження та письмових заяв стягувача за період з 01.03.2020 року по 22.12.2021 аліменти не сплачувались. Заборгованість на 22.12.2021 складає 65576,36 грн.

Боржник на виклики державного виконавця не з`являється, на попередження не реагує, пояснень з приводу несплати аліментів не надає, місце свого фактичного проживання та джерела своїх доходів не повідомляє. На зв`язок в телефонному режимі не виходить.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог подання з наступних підстав.

Відповідно достатті 11 Закону України «Про виконавче провадження`державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч. 1ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження`у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з ч.1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби, як то поштових повідомлень, розписок про одержання виклику, суду не надано.

В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року висловлено наступну позицію: суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

Згідно п. 4 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

В поданні державний виконавець зазначив, що відділом відкрито виконавче провадження №51753088 по виконанню виконавчого листа №130/1015/16 виданого 08.07.2016 Жмеринським міськрайонним судом міста Жмеринка.

Державним виконавцем зроблено запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ України, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, джерел доходів, однак доказів цьому не надано.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, не надав доказів про те чи перетинав ОСОБА_1 державний кордон України.

Державний виконавець у порядку ст.438 ЦПК України не звертався з поданням про привід боржника і відповідно не надано матеріалів щодо наявності чи відсутності боржника за місцем проживання, акту державного виконавця, тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника,хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені його права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19,260,261,353, 438 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Хмельницький) про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя