Справа № 461/6102/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/1996/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м.Львів

Справа № 461/6102/16

Провадження № 22-ц/811/1996/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов на рішення Галицького районного суду м. Львова у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов, з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визнання недійсними договорів; зустрічним позовом Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в частині зустрічного позову про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, ухваленого у м. Львові 10 квітня 2018 року у складі судді Стрельбицького В.В., -

встановив:

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов, з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про визнання недійсними договорів.

Позов мотивував тим, що між ним та відповідачем щороку, починаючи з 2013 року, укладались договори про надання йому ( ОСОБА_1 ) у найм для проживання службового житла - квартири АДРЕСА_1 .

Зазначав, що оспорювані договори суперечать Положенню про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, оскільки надане позивачу в найм приміщення станом на дату укладання оспорюваних договорів не включено до числа службових. Крім того, особа яка вчинила від імені відповідача правочин, не мала для цього необхідного обсягу цивільної дієздатності. Указував також, що його волевиявлення як учасника оспорюваних договорів не було вільним і не відповідало внутрішній волі, оскільки право користування цим приміщенням він набув і використовував ще з 1978 року як член сім`ї його дружини. Вказував, що оспорювані правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними.

З урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом, просив суд визнати недійсними договори найму житла від 20 листопада 2013 року, від 1 січня 2014 року, від 1 січня 2015 року та від 1 січня 2016 року, укладені між сторонами, та погоджені відділом освіти, щодо надання йому ( ОСОБА_1 ) у будівлі загальною площею 3270,90 м2, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , для проживання службового житла - квартири АДРЕСА_3 .

18 листопада 2017 року Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідачів.

Зустрічний позов мотивований тим, що договір найму житла від 1січня 2016 року вичерпав свою дію 31 грудня 2016 року; у вересні 2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність наміру продовжувати дію договору, однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовляються в добровільному порядку звільнити займане ними приміщення.

Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов посилалася також на те, що займане відповідачами приміщення не є житловим, не має необхідних комунікацій і непридатне до проживання.

Позивач за зустрічним позовом просив усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями площею 29,8 м2 в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із указаних приміщень без надання іншого житла.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 10 квітня 2018 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов задоволено. Рішення Галицького районного суду м. м.Львова від 10 квітня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення, яким первісний та зустрічні позови задоволено. Ухвалено визнати недійсними договори найму житла від 20 листопада 2013 року, від 1 січня 2014 року, від 1 січня 2015 року та від 1 січня 2016 року, укладені між сторонами та погоджені відділом освіти, щодо надання ОСОБА_1 у будівлі загальною площею 3270,90 м2, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , для проживання службового житла - квартири АДРЕСА_3 , яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 29,8 м2; усунути перешкоди в користуванні Львівською середньою загальноосвітньою школою східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов нежитловими приміщеннями площею 29,8 м2 у будівлі за вказаною адресою шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вказаних приміщень без надання іншого житла.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року в частині задоволення зустрічного позову Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині вирішення первісного позову постанова Львівського апеляційного суду не оскаржена в касаційному порядку і набрала законної сили.

Вапеляційній скарзі Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, просить скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2018 року та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що в частині вирішення зустрічного позову оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що згідно Статуту школи майно належить школі на правах оперативного управління. Зазначає, що позивач та його дружина без будь-яких правових підстав займають нежитлове приміщення в будівлі школи, перешкоджають школі вільно користуватись закріпленим за нею майном та використовувати його для організації навчального процесу.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та представник третьої особи Синьовський Б.В. апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на її доводи.

Представник відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив.

Після оголошеної перерви належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення розгляду справи не подали. Представник відповідачів ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки сторін та їх представників у судове засідання та ухвалив про розгляд справи у їх відсутності.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

У частинах першій та другій статті 2 ЦПК України визначено завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі частини 3 статті 12, статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що середня загальноосвітня школа № 35 міста Львова, яка була заснована на комунальній формі власності, змінила тип і назву на підставі ухвали 3-ї сесії 7-го скликання Львівської міської ради від 21 квітня 2016 року № 500 на Львівську середню загальноосвітню школу східних мов І - ІІІ ступенів. Відповідно до статуту школи у чинній редакції школа має найменування - Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов.

Рішенням Львівської міської ради № 1163 від 9 грудня 2016 року проведено реєстрацію права комунальної власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради, зокрема, будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Спірне приміщення (квартира АДРЕСА_3 ) загальною площею 29,8 м2 у будівлі СЗШ № 35 за вказаною адресою перебуває в комунальній власності Львівської міської ради, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (дата запису про реєстрацію речового права - 20 січня 2017 року), та не має статусу житлового.

Довідкою Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 1/2582 від 16 березня 2017 року стверджується, що первинна інвентаризація квартири АДРЕСА_1 проведена 30 листопада 1989 року. Квартира загально площею 37,2 м2 складалася з двох житлових кімнат та кухні.

ОСОБА_1 працював завідувачем господарства середньої загальноосвітньої школи № 35. Він 16 березня 2007 року звертався до голови адміністрації Галицького району м. Львова із заявою про закріплення за ним квартири загальною площею 27 м2 у приміщенні СЗШ № 35, у якій вигоди відсутні, однак є можливість їх обладнати. В заяві вказав, що проживає в квартирі з 1978 року по час звернення.

Листом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 13 квітня 2007 року № 3-Г-392/31 ОСОБА_1 повідомлено, що приміщення в СЗШ № 35, яке він використовує для проживання, не має статусу житлового, тому підстави закріпити за ним указане приміщення відсутні.

До голови районної адміністрації Галицького району із проханням вирішити позитивно питання щодо видачі сім`ї ОСОБА_1 ордера на квартиру АДРЕСА_4 (прилеглу до школи житлову кімнату) звертався також директор СЗШ № 35.

Листом від 24 жовтня 2016 року Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради повідомив, що в департаменті відсутня інформація щодо надання статусу житлового та статусу службового приміщення.

Встановлено, що ОСОБА_1 проживав у приміщенні школи на підставі договорів найму житла, укладених ним із середньою загальноосвітньою школою № 35 в особі директора ОСОБА_5 від 20 листопада 2013 року строком до 21 грудня 2013 року, від 1 січня 2014 року строком до 31 грудня 2014 року, від 1 січня 2015 року строком до 31 грудня 2015 року, від 1 січня 2016 року строком до 31 грудня 2016 року. За умовами указаних договорів відповідач зобов`язався надати ОСОБА_1 та членам його сім`ї в кількості 3-х осіб службове житло площею 29,8 м2.

Листом від 1 вересня 2016 року школа повідомила ОСОБА_1 про відсутність намірів продовжувати дію договору від 1 січня 2016 року і поставила вимогу про звільнення шкільних приміщень.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами: особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для їх захисту.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, j невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалася щодо застосування положень статті 391 ЦК України, зокрема, у постанові від 3 квітня 2019 року в справі № 924/1220/17 (провадження № 12-26гс19) зазначено, що «у розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Звернутися з негаторним позовом може власник або титульним володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю».

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод у користуванні майном, суд першої інстанції виходив із того, що Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов не є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності.

Є встановленим, що споруда школи, у якій розміщено спірне приміщення, перебуває у законному володінні Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов, таке володіння підтверджене належними доказами.

Статутом Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов передбачено, що матеріально-технічна база школи включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено в балансі шкоди (п.8.1.) - (т.3 а.с.136).

Споруда школи відображена у балансі школи, що вбачається із довідки № 03-11/223 та інвентарної картки (т.3 а.с.109-110).

Ухвалою Львівської міської ради № 2724 від 18 червня 2009 року школі передана земельна ділянка для обслуговування будівель і споруд навчального закладу за адресою: АДРЕСА_2 (т.3 а.с.104).

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачені гарантії права на повагу до її житла кожній особі. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеним чи позбавленим свого житла.

У пункті 2 статті 8 Конвенції визначено підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в пункті 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у пункті 2 статті 8 Конвенції.

Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні майном (нежитловими приміщеннями площею 29,8 м2 в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вказаних приміщень без надання іншого житла.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого Львівською міською адміністрацією на підставі розпорядження №626 від 20 травня 1994 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 219).

Угодою про зміну форми власності від 28 грудня 2002 року співвласники квартири АДРЕСА_5 домовилися змінити форму власності із спільної сумісної на спільну часткову із визначенням часток - по 1/3 ідеальній частині права власності кожному (т. 2 а.с. 220).

Відтак, є встановленим, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які потребували покращення житлових умов, забезпечені житлом за рахунок державного житлового фонду у квартирі АДРЕСА_5 . Правова підстава перебування у їх користуванні спірного приміщення загальною площею 29,8 м2 у будівлі Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у комунальній власності Львівської міської ради та у користуванні школи, відсутня.

На підставі встановленого колегія суддів прийшла до висновку про підставність зустрічного позову, який підлягає задоволенню.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов до ОСОБА_1 належить скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов в частині вирішення зустрічного позову Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, - скасувати та в цій частині прийняти нове рішення.

Зустрічний позов Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов задовольнити.

Усунути перешкоди Львівській середній загальноосвітній школі східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов в користуванні нежитловими приміщеннями площею 29,8 м2 в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вказаних приміщень без надання іншого житла.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 24 січня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк