КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
======================================================================
Справа №756/7851/21 Головуючий у І інстанції Луценко О.М.
Провадження №22-ц/824/324/2022 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК», про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивачі звернулися до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що в рамках реалізації державної підтримки щодо забезпечення громадян доступним житлом, порядок надання якої затверджений постановою KM України від 10 жовтня 2018 року № 819, між позивачами та TOB «ДБК» укладений договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, посвідчений 15 січня 2020 року приватнимнотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т. П., за реєстровим № 27.

Даним договором визначено, що: відповідач продає позивачам майнові права на квартиру АДРЕСА_1 ; відповідач зобов`язується виконати всі роботи по організації спорудження об`єкта будівництва, завершити будівництво та здати його в експлуатацію в термін: червень 2020 року; протягом 30 календарних днів з дня прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та відсутності невиконаних позивачами фінансових зобов`язань перед відповідачем останній має передати позивачам квартиру за окремим актом приймання-передачі; вартість майнових прав на квартиру складає 1 578 390,00 грн. відповідно до умов договору відповідач передає не тільки майнові права на квартиру, а зобов`язується також в наступному передати саму квартиру, оскільки саме він проводить будівництво будинку.

Позивачі належним чином виконали зобов`язання за договором та з урахуванням коштів Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» сплатили повну вартість майнових прав на квартиру. Однак, відповідач не забезпечив завершення будівництва та здачу об`єкту в експлуатацію в термін, обумовлений п.п.3.1.1. Договору (об`єкт будівництва був зданий в експлуатацію тільки 21 серпня 2020 року, що підтверджується сертифікатом № ІУ57 від 21 серпня 2020 року) і, як наслідок, позивачам не були своєчасно надані документи, які підтверджують виконання договору, а саме акт приймання-передачі квартири, який є необхідним для державної реєстрації права власності на квартиру.

За умови дотримання відповідачем умов договору, зазначений акт мав бути складений в липні 2020 року, а фактично був складений тільки 29 грудня 2020року.

З огляду на викладене вбачається, що відповідач допустив порушення умов договору, а саме у визначені строки не здав в експлуатацію будинок та своєчасно не передав позивачам квартиру за актом приймання-передачі, який в свою чергу є документом, що підтверджує виконання договору.

Відповідно до п.п. 4.2. договору за неналежне виконання зобов`язань, визначених пунктом 3.1.1. договору, строком до 90 календарних днів відповідач повинен сплатити позивачам штраф в розмірі 5 % вартості майнових прав на квартиру. Таким чином, за порушення строку здачі об`єкта будівництва в експлуатацію відповідач має сплатити позивачам штраф в сумі 78 919,50 грн. (1 587 390*5% = 78 919,50).

На підставі викладеного в позові, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача штраф за порушення умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, посвідченого 15 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. за реєстровим № 27, у розмірі 78919, 50 грн. та судовий збір.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не врахував, що акт готовності об`єкта до експлуатації було складено 29 липня 2020 року, а сертифікат «ІУ57 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єктом було видано 21 серпня 2020 року, в той час як згідно п. 3.1.1 договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 15 січня 2020 року строк здачі в експлуатацію об`єкта будівництва був встановлений до червня 2020 року, таким чином відповідачем порушені умови договору, а наслідком порушення умов договору є сплата покупцю штрафу у розмірі, що встановлений п. 4.2 вказаного договору.

Недоведеними є твердження відповідача про те, що останній повідомляв позивачів про затримку здачі об`єкта в експлуатацію.

Окрім того, суд першої інстанції безпідставно застосував наслідки спливу позовної давності, безпідставно встановивши, що перебіг позовної давності розпочався саме з 15 січня 2020 року, а не з 01 липня 2020 року.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, позивачі просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «ДБК» в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Додатково у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДБК» зазначає, що відповідачем було вжито всіх необхідних заходів для здачі об`єкта нерухомості у строку визначений в договорі та 19 червня 2020 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції України було направлено заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, однак у зв`язку з впровадження на території карантинних заходів сертифікат готовності об`єкта було видано лише 21 серпня 2020 року. При цьому, відповідач повідомляв позивачів, за вказаними ними контактними телефонами, про причини затримки введення об`єкта в експлуатації та було запрошено відповідачів до нотаріуса для укладення відповідної додаткової угоди, однак позивачами було проігноровано вказані обставини.

На підставі викладеного у відзиві, ТОВ «ДБК» просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2020 року між ТОВ «ДБК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, який посвідчений 15 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 27.

Згідно п. 1.1. вказаного Договору, за цим договором продавець зобов`язується передати Покупцям у власність у рівних частках по ј частині кожному Покупцю майнові права на Квартиру АДРЕСА_1 , І черга, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якої визначено у додатку № 1 до цього Договору, а Покупці приймають майнові права на Квартиру та зобов`язуються сплатити Продавцеві їх вартість визначену у пункті 2.1 цього Договору.

29 грудня 2020 року між ТОВ «ДБК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було підписано Акт прийому-передачі квартири покупцю.

Згідно п. 1-2 вказаного Акту, Продавець побудував та передає, а Покупець сплатив 100% вартості та приймає квартиру АДРЕСА_1 (найменування об`єкта згідно з проектом: житловий будинок АДРЕСА_1 , І черга).

Претензій по виконанню та якості робіт по квартирі у Покупця до Продавця не має.

Відповідно до підписаного між Сторонами Акту, Покупці прийняли вказану квартиру без зауважень, зокрема щодо строків її передачі; зазначили, що вона побудована чітко у відповідності з умовами зазначеного Договору та про відсутність претензій до Продавця, тим самим підтвердивши факт відсутності допущених порушень умов Договору зі сторони Продавця.

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направили на адресу ТОВ «ДБК» лист-вимогу про сплату штрафу, яку отримано 15 лютого 2021 року за вх. № 1.

17 лютого 2021 року за вих. № 89 TOB «ДБК» на адресу позивачів направило лист-відповідь, де повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення листа - вимоги від 09 лютого 2021 року щодо сплати штрафу, як застосування цивільно-правової відповідальності та відсутність порушень умов Договору зі сторони TOB «ДБК» щодо здачі в експлуатацію будинку.

Згідно п. 3.1.1. та п. 3.1.3 вказаного Договору, Продавець (TOB «ДБК») зобов`язаний виконати всі роботи по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершити будівництво та здати в експлуатацію Об`єкт будівництва в термін: червень 2020 року.

Якщо з будь-яких причин Об`єкт будівництва не буде прийнятий в експлуатацію в термін, визначений в п. 3.1.1. цього Договору, - не пізніше ніж за два місяці до терміну, зазначеного в п. 3.1.1. цього Договору, - повідомити Покупців будь яким зручним способом (телефонний дзвінок, вайбер розсилка, смс повідомлення, інформація на сайті та інші) про причини, з яких затримується прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, та ймовірний термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та укласти з Покупцями додатковий договір з новим терміном введення Об`єкта будівництва в експлуатацію. Якщо Договір купівлі-продажу первісно був нотаріально оформлений, то усі додатки до нього укладаються нотаріально, при цьому усі витрати по нотаріальному переоформленню договорів покладаються на Продавця.

На виконання вимог п. 3.1.1. цього Договору, TOB «ДБК» в установлені строки та терміни виконало всі роботи по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершенню будівництва та його здачі в експлуатацію. Для цього, TOB «ДБК» своєчасно звернулося до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю з відповідним пакетом документів для отримання Сертифікату.

Натомість, орган державного архітектурно-будівельного контролю, з урахуванням непростої епідеміологічної ситуації в Україні, пов`язаної з поширенням COVID-19, здійсненням реформування вказаного органу, видачу вказаного Сертифікату здійснило лише 21 серпня 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що TOB «ДБК» дотрималося всіх строків і термінів щодо виконання робіт по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершенню будівництва та його здачі в експлуатацію, які зазначені в Договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 15 січня 2020 року. На виконання вимог п. 3.1.1. цього Договору, TOB «ДБК» повідомляло позивачів, як Покупців за номерами телефонів, про причини, з яких затримується видача органом державного архітектурно-будівельного контролю відповідного Сертифікату, та ймовірний термін його видачі, а також, дату, час та реквізити нотаріуса, щоб Позивачі з`явилися для укладення відповідного додаткового договору. Проте, позивачами була проігнорована вказана інформація та візит до нотаріуса для укладення відповідного додаткового договору.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 - 2, ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, в п. 3.1.1. вказаного Договору, строк здачі Об`єкта будівництва в експлуатацію конкретно не визначений, оскільки зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, з аналізу вказаних норм права, змісту заявлених позовних вимог та наданих суду доказів, вбачається, що відповідач виконав всі необхідні дії, які спрямовані на виконання умов договору, що укладений між сторонами, впровадження карантинних заходів на території України, а також тимчасове переведення працівників на дистанційну роботу, що вплинула на результати та строку розгляду поданих відповідачем документів не можуть свідчити про наявність порушень умов договору, таким чином відсутні підстави для стягнення штрафу, розмір якого заявлений позивачами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом безпідставно застосовано наслідки спливу позовної давності, то суд апеляційної інстанції оцінює такі доводи критично, оскільки підставою для відмови в задоволенні позову було недоведеність позовних вимог, а не сплив позовної давності.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК», про захист прав споживачів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: