Справа № 128/775/21
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Сінельник В.І.

та учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Путіліна Є.В.,

представника відповідача Федоринського С.П.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

представників третьої особи адвокатів Чорної О.М., Білошкурського О.В.,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки про вартість нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 було призначено повторний автоматичний розподіл даної справи у зв`язку із задоволенням самовідводу суддею Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 08.11.2021 дану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

01.12.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника відповідача Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)Штельмаха Д. надійшла заява про закриття провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)про визнання неправомірною оцінки про вартість нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні, в якій позивач зазначає, що він є стягувачем у зведеному виконавчому провадженні № 62825144 про стягнення з боржника ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 24915796,97 грн. В своїй позовній заяві позивач зазначає, що 01 вересня 2020 року була винесена постанова державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні Вінницького відділення КНДІСЕ. 28 січня 2021 року експертом Вінницького відділення КНДІСЕ було складено висновок № 6270-6276/20-21, за яким комплекс об`єктів нерухомого майна для автотехобслуговування (адміністративно-складські приміщенні з гаражами та земельні ділянки), що знаходяться за адресою: с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, був оцінений за ціною 14354375 грн. Позивач вважає, що оцінка за висновком № 6270-6276/20-21 від 28 січня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності була завищена та майно, яке оцінювалось, не є цілісним майновим комплексом, так як не є підприємством, тому позивач просить суд визнати неправомірною прийняту Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як замовником, та виконану суб`єктом оціночної діяльності експертом Вінницького відділення КНДІСЕ, як виконавцем, у зведеному виконавчому провадженні № 62825144 оцінку про вартість комплексу об`єктів нерухомого майна для автотехобслуговування (адміністративно-складські приміщення з гаражами та земельні ділянки), що розташовані за адресою: с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, за ціною 14354375 грн. Предметом спору у справі № 128/775/21 є саме дії або бездіяльність органів виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо проведення оцінки майна боржника у зведеному виконавчому провадженні № 62825144. Предметом спору не є майно або майнові права стягувача (позивача). Позивач у відповідності до статей 14, 15 Закону України «Про виконавче провадження», як стягувач, є стороною та учасником виконавчого провадження. За змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, яке було предметом оцінки суб`єкта оціночної діяльності, і таке право позивача відповідачем не оспорюється, тому позовна заява про визнання звіту про оцінку майна неправомірним повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів, тому представник відповідача просить закрити провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України.

Крім цього, 01.12.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,ОСОБА_2 надійшла аналогічна за змістом заява про закриття провадження у справі, в якій останній зазначає, що позивач не може пред`являти позов про визнання неправомірною оцінки, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, в якому він має виступати як скаржник, тому просить закрити провадження у справі.

03.12.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки, визнання незаконним та скасування акта та постанови, в якій ОСОБА_3 просить прийняти позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 128/775/21; визнати неправомірною прийняту Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного районного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), як замовником, та виконану суб`єктом оціночної діяльності експертом Вінницького-відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Козаком О.М., як виконавцем, у виконавчому провадженні ВП № 62825144 оцінку про вартість комплексу об`єктів нерухомого майна для автотехобслуговування (адміністративно-складські приміщенні з гаражами та земельні ділянки), що знаходяться за адресою: с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області, за ціною 14 354 375 грн; визнати незаконним та скасувати акт державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений 30.06.2021 заступником начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Штельмахом Дмитром Вікторовичем по примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 62839515, затверджений 30.06.2021 начальником Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Голубєвим С.; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу у рахунок погашення боргу винесену 30.06.2021 заступником начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Штельмахом Дмитром Вікторовичем по примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 62839515 затверджену 30.06.2021 начальником Вінницького районного відділу державної виконавчої служби С.Голубєвим; визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, винесені 28.08.2021 заступником начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Штельмахом Дмитром Вікторовичем по примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 62862720, № 62863025.

В підготовчому засіданні 30.05.2022 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Путілін Є.В. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, суду зазначили, що усі докази ними були подані, просили призначити по справі судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизи для визначення ринкової вартості описаного і арештованого майна, а також просили прийняти до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 позов ОСОБА_3 . З приводу закриття провадження у справі заперечують.

Представник відповідача ОСОБА_6 підтримав заяву про закриття провадження у справі, подану виконавцем Штельмахом Д.В.

Третя особа ОСОБА_2 та його представники адвокати Чорна О.М. і Білошкурський О.В. заперечують щодо прийняття позову ОСОБА_3 до розгляду разом з позов ОСОБА_1 , оскільки ці позови не взаємопов`язані, їхній спільний розгляд не є доцільним, що може призвести до затягування та ускладнення розгляду справи. З приводу призначення експертизи заперечують, оскільки звіт про оцінку нерухомого майна у виконавчому провадженні діє протягом шести місяці з моменту підписання, строк дії спірної оцінки у зведеному виконавчому провадженні уже закінчився. Підтримали подану раніше заяву про закриття провадження у даній справі та просили закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору, так як оскарження оцінки про вартість нерухомого майна повинно відбуватися в порядку оскарження дій виконавця, крім того, строк дії спірної оцінки майна уже закінчився.

ОСОБА_3 просив прийняти його позов до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 , клопотання про призначення експертизи підтримує, проти закриття провадження у справі заперечує.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовче засідання 30.05.2022 не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані учасниками справи клопотання та заяви, оглянувши матеріали справи № 128/775/21, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 196 ЦПК України визначено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16) та від 12 червня 2019 року (справа 308/12150/16-ц).

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі N 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі N 308/12150/16-ц.

Під час вирішення спорів суди мають враховувати саме правову позицію Великої Палати Верховного Суду в силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, яке було предметом оцінки суб`єкта оціночної діяльності, і таке право позивача відповідачем не оспорюється, тому вимога ОСОБА_1 про визнання звіту про оцінку майна недійсним повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

В пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 може захистити виключно шляхом подання відповідної скарги на рішення, дії та/чи бездіяльність держаного виконавця в порядку Розділу VII ЦПК України.

В даному випадку у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки про вартість нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженнівідсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на те, що позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки про вартість нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з підстав відсутності предмета спору.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, заяви представника відповідача та третьої особи підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що провадження у даній справі підлягає закриттю, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 з одночасним роз`ясненням, що останній не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду.

Крім того, оскільки в даній справі відсутній предмет спору, суд вважає, що відсутні підстави розглядати клопотання про призначення експертизи, тому його слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви представника відповідача Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)Штельмаха Д. та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки про вартість нерухомого майна у зведеному виконавчому провадженні закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), позивач ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про визнання неправомірною оцінки, визнання незаконним та скасування акта та постанови повернути ОСОБА_3 разом з доданими документами.

Клопотання про призначення експертизи залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.06.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА