Справа № 308/238/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Бокотей А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Ужгороді питання про прийняття до провадження уточненої позовної заяви ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі відповідач), у якій позивач просить суд: визнати, що будинок з надвірними будівлями та спорудами (будинковолодіння), за адресою АДРЕСА_2 , що складається з: літ. «А» -житловий будинок, побудований з саману, житловою площею, 43, 98 кв.м., загальною площею - 57,3 кв.м., складається з двох кімнат; літ. «Б» - майстерня; літ. «В»; «Г» -літня кухня; літ. «Д» - гараж; літ. «Ж» - сарай; літ. «З» - вбиральня; №3 - огорожа; І- споруди станом на 08.01.2009 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

До суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява про визнання недійсним та скасування договору дарування.

У підготовчому засіданні позивач та його представник просили уточнену позовну заяву прийняти до розгляду.

У підготовчому засіданні відповідач проти прийняття до розгляду уточненої позовної заяви не заперечила.

У підготовче засідання третя особа не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подала.

Вирішуючи питання про прийняття відповідної заяви до провадження, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини диспозитивність частини 3 статті 2 ЦПК України належить до основних засада (принципів) цивільного судочинства.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статі 49 ЦПК України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (частина 3 статті 49 ЦПК України).

Слід вказати на те, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №299/857/19.

У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підставу позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Необхідно зауважити про те, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Звертаючись із позовною заявою у її первісній редакції, позивач просив суд визнати, що будинок з надвірними будівлями та спорудами (будинковолодіння), за адресою АДРЕСА_2 , що складається з: літ. «А» -житловий будинок, побудований з саману, житловою площею, 43, 98 кв.м., загальною площею - 57,3 кв.м., складається з двох кімнат; літ. «Б» - майстерня; літ. «В»; «Г» -літня кухня; літ. «Д» - гараж; літ. «Ж» - сарай; літ. «З» - вбиральня; №3 - огорожа; І- споруди станом на 08.01.2009 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

При цьому позовні вимоги були обґрунтовані тим, що за час спільного проживання з відповідачем, зокрема, в період з 22.06.2004 по 08.01.2009 вартість будинковолодіння АДРЕСА_3 істотно збільшилась, зокрема, за рахунок коштів від продажу спільної квартири позивача та відповідача, а також за особисті кошти позивача.

Між тим, зі змісту уточненої позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним та скасувати договір дарування №11 від 08.01.2009. Окрім цього, позовні вимоги за уточненою позовною заявою обґрунтовані тим, що нотаріус, посвідчуючи згаданий договір діяв недобросовісно. Стверджує про те, що укладення договору зумовлене введення відповідача в оману. Посилається на протиправність реєстраційних дій з боку БТІ Ужгородського району. Також позивач змінив юридичну кваліфікацію спірних правовідносинах.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем подано новий позов.

У відповідності до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

При цьому об`єднання позовів має здійснюватися в одній позовній заяві. Процесуальний закон не передбачає можливості об`єднання позовів шляхом подання уточнюючих позовних заяв.

Частиною 2 статті 183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на викладене, подану уточнену позовну заяву необхідно повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 2, 10, 42-43, 182-183 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

уточнену позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування договору дарування №11 від 08.01.2009 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Й. Данко