Справа № 346/1596/22
Провадження № 2-зз/346/4/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Сав`яка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Чобанюк Максим Михайлович, про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2022 року заявники, в інтересах яких діє адвокат Чобанюк М.М., звернулися до суду із зазначеним клопотанням, в якому вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , якій на праві власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з метою оформлення спадщини звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, на підставі яких їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом по 1/2 частці земельної ділянки, що розташована на території Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм відмовлено, оскільки нотаріусом виявлено арешт (архівний запис), зареєстрований 04.02.2008 року реєстратором Коломийської міської державної нотаріальної контори на підставі постанови державної виконавчої служби від 03.03.2003 року, на вказаний житловий будинок.

Як стало відомо заявникам, в провадженні Коломийського районного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, в рамках якої ухвалою від 17.02.2003 року накладено арешт на вищевказаний житловий будинок, на підставі якої 26.02.2003 року видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Рішенням Коломийського районного суду від 08.05.2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2003 року, договір дарування житлового будинку ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 визнано недійсним. Ухвалою Верховного суду України від 17.06.2005 року в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення Коломийського районного суду та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

З метою зняття арешту представник заявників, адвокат Чобанюк М.М. звернувся з відповідною заявою до відділу державної виконавчої служби, на яку 27.04.2022 року отримав відповідь про те, що надати будь-яку інформацію по виконавчому провадженню неможливо.

Враховуючи, що з часу прийняття рішення в справі минуло 19 років, на виконанні судове рішення не перебуває, з метою отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на вищевказаний житловий будинок просять залучити до участі в справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як правонаступників позивача ОСОБА_3 та скасувати вказані заходи забезпечення позову.

Заявники в судове засідання не з`явилися, їхній представник, адвокат Чобанюк М.М. 31.05.2022 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їхній відсутності ( а.с. 140).

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 23.05.2022 року надіслала до суду письмову заяву, в якій при розгляді справи покладається на розсуд суду, а справу просить слухати у її відсутності ( а.с. 138 ).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про його час і місце повідомлялася, причини неявки суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутності.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.02.2003 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова Іванна Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку.

Ухвалою Коломийського районного суду від 17.02.2003 року накладено арешт на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , що був подарований ОСОБА_3 ОСОБА_4 (а.с. 22 ).

26.02.2003 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коломийського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні вищевказаної ухвали суду від 17.02.2003 року, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 , а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.114).

Рішенням Коломийського районного суду від 08.05.2003 року договір дарування житлового будинку ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. 26.02.2002 року, визнано недійсним ( а.с. 50-52).

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2003 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Коломийського районного суду від 08.05.2003 року залишено без змін ( а.с. 79 ).

Згідно з ухвалою Верховного Суду України від 17.06.2005 року у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення Коломийського районного суду від 08.05.2003 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2003 року відмовлено ( а.с. 85).

Судом також встановлено, що відповідно до копій свідоцтва про право власності на житловий будинок та дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно 13.02.2002 року та 17.11.2009 року виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області на підставі рішення № 31 від 16.07.1990 року та рішення № 103 від 10.11.2009 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 . Вказаний дублікат свідоцтва як підстава виникнення права власності вказане у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24575149 від 25.11.2009 року (а.с. 5, 110, 111).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.04.2013 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 109).

25.02.2021 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори (в.о. державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори ) Мануляк І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване з реєстрі за № 126, згідно з яким спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із 1/2 частки земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2370 га, кадастровий номер :06:006:0017, що розташована на території Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.121).

19.02.2022 року вказаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване з реєстрі за № 143, згідно з яким спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із 1/2 частки земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2370 га, кадастровий номер :06:006:0017, що розташована на території Семаківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.122).

Листом № 339/02-14 від 02.06.2021 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. повідомлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що нотаріус не вправі видати їм свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 до зняття арешту, оскільки під час підготовки до видачі свідоцтва виявлено арешт (архівний запис), зареєстрований 04.02.2008 року за № 6522190 (дата виникнення 03.03.2003 року; архівний номер: 2541712SVFRANKOVSK1201) реєстратором Коломийської міської державної нотаріальної контори на підставі постанови державної виконавчої служби АА № 429019 від 03.03.2003 року на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 112-113).

Згідно з даними листа № 21.12.-03, виданого 27.04.2022 року Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), адвоката Чобанюка М.М. повідомлено про те, що арешт накладався на боржника ОСОБА_4 , а його клієнти згідно з договором про надання правничої допомоги від 18.04.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; отже, надати будь-яку інформацію по виконавчому провадженню згідно із Законом України «Про виконавче провадження» неможливо (а.с. 123).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Поряд з тим, цивільна справа № 2-312/2003 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова І.М., про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, перебувала в провадженні Коломийського районного суду в 2003 році, рішення в якій ухвалено 08.05.2003 року, відомості щодо відкритого виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, беручи до уваги, що заявники є спадкоємцями майна ОСОБА_3 , однак, жодної стадії судового процесу (провадження) на даний час не має, а тому суд позбавлений можливості здійснити правонаступництво відповідної сторони, а саме залучити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до участі у справі № 2-312/2003 як правонаступників позивача ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання заявників в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається із змісту поданого клопотання, заявники просять скасувати заходи забезпечення позову, вжиті 17.02.2003 року Коломийським районним судом під час розгляду цивільної справи № 2-312/2003 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова І.М., про визнання недійсним договору дарування житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Згідно з п. 1, 2 вказаної Постанови у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з вимогами ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом цієї норми закону право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов`язаний з часом її прийняття.

До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20 січня 2020 року (справа № 753/12741/17).

За таких обставин, враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були учасниками вищезазначеної цивільної справи ні в якості позивача, відповідача та третьої особи, внаслідок чого позбавлені права на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих під час розгляду цивільної справи № 2-312/2003, в порядку ст. 158 ЦПК України, суд приходить до висновку, що їхнє клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважають, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються їхні права, у тому числі як спадкоємців померлої ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.10, 158, ч. 2 ст. 247, ст.ст.258, 260, 261, 353 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання про залучення до участі в справі № 2-312/2003 у якості правонаступників позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також про скасування заходів забезпечення позову, вжитих 17.02.2003 року Коломийським районним судом Івано-Франківської області в цивільній справі № 2-312/2003, у виді накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.