03.06.2022 Справа № 756/9940/21
Ун.№756/9940/21
Пр.№2/756/961/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участю секретаря Гриненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Луганській області про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до підпункту 2 пункту 5 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №439, згідно наказу в.о.голови Державного агентства автомобільних доріг України від 10.12.2018 року №406-К «Про призначення ОСОБА_1 » та наказу начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 11.12.2018 року №28-ВК «Про призначення ОСОБА_1 » з 12.12.2018 року його було призначено на посаду заступника начальника з ремонту, експлуатаційного утримання автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області. 27.05.2019 року його було призначено на посаду заступника начальника з розвитку доріг, відповідно до наказу Державного агентства автомобільних доріг України №210-к від 24.05.2019 року. ОСОБА_1 був нагороджений грамотою Верховної ради України « За заслуги перед українським народом» та Указом Президента України йому було присвоєно Почесне звання «Заслужений працівник промисловості України», відповідно до Закону України « Про державні нагороди України». З січня 2020 року погіршилися стосунки позивача з начальником Служби автомобільних доріг у Луганській області в результаті чого почався систематичний психологічний тиск та нестерпні умови праці. Відповідно до наказу начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 19.03.2019 року №40 «Про доплату за Почесне Звання «Заслужений працівник промисловості України», з 01.03.2019 року він отримував передбачену законодавством доплату у розмірі 20% відповідно до посадового кладу, відповідно до Закону України «Про державні нагороди України». Проте, протягом 2020 року та 6-ти місяців 2021 року (до 02.06.2021) вказана доплата йому не нараховувалась. У травні 2021 року, був виданий в.о.начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області 10.01.2020 року №8-од «Про припинення дії наказу №40 від 19.03.2019 року», яким припинялася дія наказу №40 від 19.03.2019 року доплату за почесне звання «Заслужений працівник промисловості України». Вказаний наказ зареєстрований заднім числом, на ньому відсутній підпис позивача, а отже даний наказ є незаконним.Згідно Положення про преміювання працівників Служби автомобільних доріг у Луганській області (додаток №4 до колективного договору на 2022 роки), помісячне преміювання проводиться в межах до 200 відсотків посадового окладу за місяць за результатами виконання показ преміювання. Премія може бути зменшена або скасована за порушення трудової та виробничої дисципліни, за той місяць в якому було допущено порушення, у розмірі до 50 %.Жодних порушень трудової та виробничої дисципліни позивач не здійснював. На підставі цього позивач вважає дії начальника Служби Цубера Павла Петровича незаконними, оскільки вони порушують вимоги Положення про преміювання працівників Служби автомобільних доріг у Луганській області (додаток №4 до колективного договору на 2020-2022 роки). Таким чином позивач має право вимагати виплату належної мені премії. Заборгованість по невиплаченій додатковій заробітній платі, за період з 01.01.2020 року по 02.06.2021 року, становить 531 400 гривень.На період з 2020- 2022 року), останнє місце реєстрації у позивача було за адресою: АДРЕСА_1 і він проживав на орендованій квартирі у м. Сєвєродонецьку (договір оренди житла з 01.01.2020 року). Згідно наказу начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 09.10.2020 року №265 «Про нарахування грошової компенсації за оренду житлового приміщення працівнику Служби за жовтень-грудень 2020 року», передбачену компенсацію він отримав лише з жовтня 2021 року. Але за період з 01.01.2020 року до 30.09.2020 року (за 9 місяців) він не отримав вказану доплату у розмірі 5 000 гривень за місяць.

Окрім того позивач отримав Попередження про заплановане вивільнення від 01.03.2021 року, в якому вказувалося, що відповідно до наказу від 26.02.2021 року №51 «Про введення нової структури та внесення змін до штатного розпису» з 01.03.2021 року посада, яку я обіймаю, підлягає скороченню. Також повідомлялося про те, що на даний момент в організації відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані мені для подальшого працевлаштування. Ожнак скорочення відбулося лише в Луганській області, при тому що раніше Служба використовувала штатний розпис, який є типовий для всіх областей без виключення (відповідно до МВ 42.1-4:2019). Протягом двох місяців, позивачу так і не запропонували жодної альтернативної посади у Службі. В період коли позивач знаходився на лікарняному, було видано наказ начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 05.05.2021 року №12-вк «Про звільнення ОСОБА_1 », яким заступника начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області, було звільнено із займаної посади у перший день виходу на роботу, у зв`язку з скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. З даним наказом він був ознайомлений. Позивач вважає, що його було звільнено з грубим порушенням трудового законодавства.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, визнати звільнення ОСОБА_1 , з посади заступника начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області, відповідно до наказу начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 05.05.2021 року №12-вк «Про звільнення ОСОБА_1 » з 02.06.2021 року - незаконним та поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області з 02.06.2021 року; стягнути з Служби автомобільних доріг у Луганській області на мою користь заборгованість по додатковій заробітній платі у сумі 531 400 (п`ятсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень; стягнути з Служби автомобільних доріг у Луганській області на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, який станом на 30.06.2021 року становить 23 925 (двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень, а в подальшому стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення; стягнути з Служби автомобільних доріг у Луганській області на мою користь, збитки у вигляді оплати юридичних послуг, у розмірі 6 075 (шість тисяч сімдесят п`ять) гривень; стягнути з Служби автомобільних доріг у Луганській області на мою користь судові витрати по сплаті судового збору, у розмірі 5 614 (п`ять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень.

26.08.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що звільнення позивача відбулось з дотриманням норм чинного трудового законодавства. Так, позивач 01.03.2021 року був попереджений про вивільнення у зв`язку зі змінами до штатного розпису Крім того, відповідачем своєчасно та у встановленому порядку було отримано згоду профспілкового комітету Профспілки Служби автомобільних доріг у Луганській області 01.04.2021. 02.06.2021 року позивача було звільнено з займаної посади в зв`язку із скороченням чисельності працівників (або штату працівників, або чисельності та штату працівників) відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Також, відповідач заперечує проти вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки при звільнення позивача було дотримано норм чинного трудового законодавства та процедура звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП України, а посадові особи установи діяли в рамках своїх обов`язків і повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Посилаючись на викладене відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

12.10.2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив позовні вимоги в частині стягнення судового збору в розмірі 5614,00грнивень залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Представник відповідача до судового засідання не з`явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином до судового засідання надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, проти наданого позову заперечують, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, наказом від 10.12.2018 року № 406-к « Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 бкло призначено на посаду начальника з ремонту, експлуатаційного утримання автомобільних доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області.

Наказом від 25 травня 2019 року №210-к призначено ОСОБА_1 27 травня 2019 року на посаду заступника начальника з розвитку доріг Служби автомобільних доріг у Луганській області в порядку переведення з посади заступника начальника ремонту, експлуатаційного утримання автомобільних доріг. Підстава - заява ОСОБА_1 наказами про прийняття на роботу та переведення на іншу посаду ОСОБА_1 ознайомлений під розпис.

На підставі Положення про Службу автомобільних доріг у Луганській області, відповідно до наказу начальника Служби автомобільних доріг у Луганській області від 31.12.2020 року № 343 у зв`язку з затвердженням планів ремонтно-будівельних робіт на 2021 рік заступником начальника САД у Луганській області з фінансово-економічних питань у строк до 31.01.2021 року, був проведений аналіз існуючої на той період структури, штатного розпису, чисельності, розподілу функціональних обов`язків між керівним та виконуваних дункцій персоналу САД.

Наказом №33 від 31.12.2020 р. «Про заходи підвищення ефективності роботи Служби автомобільних доріг у Луганській області у 2021 р.» було доручено заступнику начальника з фінансово-економічних питань Уланову О. провести аналіз існуючої структури, штатного розпису, чисельності, розподілу функціональних обов`язків між керівним складом Служби автомобільних доріг у Луганській області та виконуваних функцій персоналу Служби та скласти результати аналізу з очікуваннями (цільовими( у 2021 році показникам роботи Служби, очікуваним (прогнозним) кошторисом на утримання апарату Служби.

За результатами проведеного аналізу, затвердженими планами ремонтно- будівельних робіт на 2021 рік було досягнуто висновків, що існуюча штатна чисельність персоналу Відповідача не відповідає «Методичним вказівкам зі складання кошторису видатків на утримання служби замовника та визначення розміру коштів на її утримання при виконанні робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування».

На підставі результатів проведеного аналізу існуючої на той період структури відповідача, штатного розпису, чисельності, розподілу функціональних обов`язків між керівним складом Відповідача та виконуваних функцій персоналу Відповідача було прийняте рішення про виключення зі штатного розпису одиниці адміністративного персоналу, а саме штатної одиниці заступника начальника з розвитку доріг. Таке рішення було продиктовано тим, що планами ремонтно-будівельних робіт на 2021 рік об`єктивно не передбачено будівництво, розвиток автомобільних доріг, об`єми фінансування передбачають лише ремонт та експлуатацію існуючих доріг та штучних споруд.

З огляду на результати аналізу існуючої на той період структури САД, штатного розпису, чисельності, розподілу функціональних обов`язків між керівним складом та виконуваних функцій персоналу, САД звернувся до Державного агентства автомобільних доріг України за погодженням про внесення змін до структури та штатного розпису САД, а саме про виключення одиниці заступника начальника САД з розвитку доріг Листом Державного агентства автомобільних доріг України № 975/1/05-03/20-565/09-21 від 25.02.2021року погодження було отримано.

Наказом № 51 від 26.02.2021року було внесено зміни до штатного розпису, яким виключено посаду « заступник начальника розвитку доріг» з 01.03.2021р. Трудовий договір з ОСОБА_3 , що займає посаду заступника начальника з розвитку доріг, підлягає прозір ванн. На підставі п.1 ст.40 КзпП.

Згідност.492 КЗпП України ОСОБА_1 про вивільнення був персонально попереджений за два місяці, а саме 01 березня 2021р.

На той час, згідно штатного розкладу в штаті, в штаті відповідача існувало 4 вакантні посади: водій - 1 одиниця, старший інспектор кадрів - 1 одиниця, провідний інженер відділу якості, технічного контролю та нових технологій - 2 одиниці. Жодній з вище перелічених вакантних посад ОСОБА_1 не відповідав, у тому числі із відсутністю у нього профільної освіти.

Відповідачем своєчасно та у встановленому порядку було отримано згоду профспілкового комітету Профспілки Служби автомобільних доріг у Луганській області 01.04.2021 р.

У зв`язку з тим, що 05.05.2021 р. Позивач знаходився на лікарняному, наказом «Про звільнення ОСОБА_1 » №12-вк від 05.05.2021 р. його було звільнено у перший день виходу на роботу, а саме 02.06.2021 р.

Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України, звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Також, відповідно до ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, і даний факт визнано сторонами, що наказом № 51 від 26.02.2021року було внесено зміни до штатного розпису, яким виключено посаду « заступник начальника розвитку доріг» з 01.03.2021р.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач був належним чином попереджений про звільнення у зв`язку із скороченням посади, яку він обіймав, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Також, встановлено, що на той час, згідно штатного розкладу в штаті, в штаті відповідача існувало 4 вакантні посади: водій - 1 одиниця, старший інспектор кадрів - 1 одиниця, провідний інженер відділу якості, технічного контролю та нових технологій - 2 одиниці. Жодній з вище перелічених вакантних посад ОСОБА_1 не відповідав, у тому числі із відсутністю у нього профільної освіти. Крім того, профспілковою організацією відповідача надано згоду на звільнення позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось із дотриманням вимог трудового законодавства щодо порядку вивільнення працівників, що призвели до вивільнення працівників, у тому числі і позивача, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, а тому підстав для поновлення позивача на роботі немає.

Враховуючи відсутність підстав для поновлення позивача на роботі, відсутні й підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Окрім того позивач просив суд стягнути з Служби автомобільних доріг у Луганській області на мою користь заборгованість по додатковій заробітній платі у сумі 531 400 (п`ятсот тридцять одну тисячу чотириста) гривень.

Преміювання працівників позивача, серед інших виплат, регулюється додатком № 4 до Колдоговору, яким передбачено, що помісячне преміювання проводиться в межах до 200 відсотків посадового окладу за місяць, премія - враховується за фактично відпрацьований час. Премія працівникам САД, окрім начальника САД, затверджується наказом начальника Служби. Виплата премії проводиться при наявності коштів в межах витрат на оплату праці, передбачених кошторисом.

Преміювання ОСОБА_1 провадилося у розмірах встановлених наказами про преміювання працівників САД % Луганській області. Так у 2020 році ОСОБА_1 усього було нараховано 504 071,68 грн., з яких премія склала 106 527,87 грн., а за період з січня 2021 р. по квітень 2021 р. нараховано 266 268,27 грн., з яких премія склала 43 857,26 грн., вихідна допомога 37 440,04грн.

Усе це свідчить про законність дій з боку відповідача при преміюванні позивача.

Суд вважає, що доводи позивача про безпідставне нездійснення доплати за почесне звання «ЗАСЛУЖЕНИЙ ПРАЦІВНИК ПРОМИСЛОВОСТІ УКРАЇНИ» не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.

Згідно п.2.26 Галузевої угоди на 2020-2022 рр, а також Додатку № 11 до Колективного договору між Службою автомобільних доріг у Луганській області та первинною профспілковою організацією працівників Служби автомобільних доріг у Луганській області на 2020-2022 рр. містить перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників Служби автомобільних доріг у Луганській області. Серед інших вказаним додатком передбачена надбавка за почесне звання «Почесний дорожник».

Указом Президента України №205/2012 від 20 березня 2012 року «Про відзначення державними нагородами України» ОСОБА_1 було присвоєно почесне звання «ЗАСЛУЖЕНИЙ ПРАЦІВНИК ПРОМИСЛОВОСТІ УКРАЇНИ».

Колективний договір між Службою автомобільних доріг у Луганській області та первинною профспілковою організацією працівників Служби автомобільних доріг у Луганській області на 2020-2022 рр. не передбачає здійснення доплат та надбавок за інші почесні звання окрім звання «Почесний дорожник».

Стосовно нібито порушень з боку відповідача при виплаті матеріальної допомоги на компенсацію частин витрат на оренду житла встановлено наступне.

Для надання матеріальної допомоги на компенсацію частини витрат на оренду житла переліченим категоріям працівників Служби, працівник Служби повинен надати заяву про надання матеріальної допомоги на компенсацію частини витрат на оренду житла, копію договору оренди, копію довідки про реєстрацію ВПО (для внутрішньо переміщених осіб), копію І, 2, 3, 4 та 11 сторінок паспорта (для осіб, які прийняті на роботу з інших областей України). Вказані документи потрібні для того, щоб упевнитися, що працівник, який претендує на отримання матеріальної допомоги відповідає переліченим критеріям.

Виплати здійснюються помісячно, у наступному місяці за попередній.

Положенням № 10 не передбачено здійснення виплат за попередні, до надання необхідних документів, періоди.

Із документів, які потребується для нарахування та виплати матеріальної допомоги на компенсацію частини витрат на оренду житла, ОСОБА_1 були надані: заява, договір оренди, та паспорт, де вказана реєстрація міста проживання у м. Києві з 17 вересня 2020 р. Отже, передбачені Положенням № 10 підстави для здійснення виплат настали лише з вересня 2020 р.

Крім того, Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці проводилася перевірка Служби автомобільних доріг у Луганській області щодо додержання вимог законодавства України про працю в частині звільненні, нарахування встановлених законом надбавок і премій та в частині переведення на іншу роботу (іншу посаду) ОСОБА_1 . Згідно акту від 01.07.2021 р. №СМУ 1474/1105/АВ порушень з боку Служби автомобільних доріг у Луганській області виявлено не було.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Луганській області про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко