КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/49/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду з вказаною вище заявою, обґрунтовуючи її тим, що 11 грудня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення у справі № 369/11278/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») заборгованості за кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року.

На підставі виданого на виконання зазначеного рішення суду виконавчого листа щодо стягнення з боржника заборгованості було завершено виконавче провадження № 50424974 у Кагарлицькому РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

4 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, за умовами якого право вимоги до позичальника за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого право вимоги до позичальника за кредитним договором перейшло до заявника.

У зв`язку з цим, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а саме ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стало новим кредитором у правовідносинах з боржником та отримало право грошової вимоги до нього, в тому числі право на отримання всіх платежів, передбачених кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року.

Заявник вказував, що за інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 50424974 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника було завершено і станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа на примусовому виконанні не перебуває.

Згідно із актом ПАТ «КБ «Надра» від 4 серпня 2020 року про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

Оригінал виконавчого листа у заявника та первісного стягувача відсутній, заборгованість за кредитним договором не погашена, а з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність була припинена, закриті територіальні відділення банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів. Наразі місцезнаходження виконавчого листа щодо боржника невідоме та можливість його встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено, що підтверджується відповідним актом ліквідатора про втрату виконавчих листів.

Крім того, первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий строк припав на період ліквідації ПАТ «КБ «Надра», який призвів до припинення основної діяльності банку, зміну всього складу керівництва, закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників. Тобто, встановлений законом строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора, в якому у зв`язку з прийняттям 4 червня 2015 року Правлінням Національного банку України постанови № 356 розпочалася процедура ліквідації та відкликано банківську ліцензію, чим фактично припинено нормальну діяльність банку. Процедуру ліквідації здійснював Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. ПАТ «КБ «Надра»,перебуваючи у процедурі ліквідації, не мало змоги реалізувати свої права щодо стягнення заборгованості з боржників, тому що в пріорітері стояли питання з процедури ліквідації банку та з відчуження активів. Рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконується, а пропуск строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання банком не дає можливості заявнику звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання, що порушує норми законодавства та рішення ЄСПЛ. Таким чином, на думку заявника, перебування ПАТ «КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

На підставі викладеного, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 369/11278/14-ц, видати йому дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника та поновити пропущенийстрок для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 369/11278/14-ц.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 369/11278/14-ц щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Задовольняючи заяву, місцевий суд виходив із обґрунтованості вимог заявника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», оскільки на підставі відповідних договорів відступлення прав вимоги заявник став правонаступником (новим кредитором) первісного стягувача та набув прав кредитора по відношенню до боржника за кредитним договором. Крім того, у зв`язку з доведеною втратою оригіналу виконавчого листа наявні підстави для видачі його дубліката та відповідно існують поважні причини для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, боржник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до того, що в долученій заявником роздруківці з веб-сайту відсутня інформація щодо дати і підстав завершення виконавчого провадження № 50424974, як і відсутня інформація про те, чи повертався виконавчий лист стягувачу та чи має він право на повторне пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, а тому заявник не довів право банку, як первісного стягувача, повторно звертатися із виконавчим листом до виконавців. У жодному документі, які додані до заяви по заміну стягувача, не зазначено про те, що оригінал виконавчого листа щодо боржника на примусовому виконанні не перебуває, такі посилання заявника ґрунтуються на припущеннях. З моменту набуття рішенням суду від 11 грудня 2014 року законної сили минуло більше 6 років, а отже у справі № 369/11278/14-ц сплив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і первісний стягувач не звертався до суду для поновлення цього строку, хоча мав для цього достатньо можливостей та часу, а видача дубліката виконавчого листа можлива лише у межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В наданому заявником акті про втрату виконавчих листів від 4 серпня 2020 року, який підписаний тільки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білою І.В., а не комісією, яка створюється у подібних випадках, щоб зафіксувати відсутність важливих документів, не зазначено жодних реквізитів втраченого виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , ні номеру судової справи, ні дату видачі виконавчого акту, ні органу, який його видав. При цьому за змістом та формою цей документ є відповіддю на запит, а не актом, яким фіксується певні факти чи обставини. Недбалість службових осіб банку не є поважною причиною пропуску процесуального строку і втрати виконавчого листа, при тому, що виконавчий лист з 4 березня 2016 року перебував на виконанні у Кагарлицькому РВ ДВС ГТУЮ у Київській області. Окрім того, фінансові документи, які підтверджують сплату ціни договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3 від 4 серпня 2020 року на користь банку відсутні, відтак заявником не доведено факт переходу прав вимоги від банку до інших юридичних осіб.

Відзиви учасників справи на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі № 369/11278/14-ц задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ПАТ «КБ «Надра» суму заборгованості по кредиту у розмірі 344 553,13 грн та судовий збір у розмірі 3 445,53 грн.

На виконання зазначеного рішення суду у даній справі Києво-Святошинський районний суд Київської області видав ПАТ «КБ «Надра» виконавчий лист.

На підставі цього виконавчого листа щодо стягнення з боржника заборгованості було завершено виконавче провадження № 50424974 у Кагарлицькому РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває.

4 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, за умовами якого право вимоги до позичальника за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого право вимоги до позичальника за кредитним договором перейшло до заявника як нового кредитора.

Згідно акту про втрату виконавчих листів від 4 серпня 2020 року, складеного і підписаного уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білою І.В. на запит ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», надано перелік виконавчих документів, які були втрачені під час проведення процедури ліквідації банку, у зв`язку зі зміною керівництва банку, закриттям територіальних відділень та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, в якому під порядковим № 26 міститься ОСОБА_1 , кредитний договір № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», оскільки на підставі відповідного договору про відступлення прав вимоги заявник став правонаступником (новим кредитором) первісного стягувача та набув прав кредитора по відношенню до боржника за кредитним договором. При цьому у зв`язку з доведеною втратою оригіналу виконавчого листа наявні підстави для видачі його дубліката та відповідно існують поважні причини для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За частиною першою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

У відповідності до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статей 442, 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13, Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10, від 5 грудня 2018 року в справі 643/4902/14.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення статті 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, замінюючи сторону виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано виходив з того, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі укладених договорів про відступлення прав вимогиє правонаступником і отримало всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог заяви в частині заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надало суду, зокрема, належним чином засвідчені копії: договору № GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги, укладеного 4 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра»та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»; додатку № 1 до цього договору, який є реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами; договору № GL48N718070_A102 про відступлення прав вимоги, укладеного 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп»; договору № б/н про відступлення прав вимоги, укладеного 26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»; додатку № 1 до цього договору, який є реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; статуту ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»; свідоцтва серії та номер ФК № 1336 про реєстрацію заявника як фінансової установи, виданого 21 січня 2020 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Вказані вище документи є належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, і встановленому законом порядку нечинними та/або недійсними не визнавались за заявами заінтересованих осіб.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

В разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц).

Таким чином право вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором № 236/П/19/2008-980 від 25 липня 2008 року, яке виникло у нього на підставі договору про відступлення прав вимоги 26 серпня 2020 року, презюмується.

Крім того, на виконання умов договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»сплатило ТОВ «Фінанс Проперті Групп» обумовлену суму грошових коштів у розмірі 6 944 950,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 46, тому аргументи апеляційної скарги про відсутність доказів здійснення оплати за договором є безпідставними.

Колегія суддів відзначає, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у цивільній справі № 369/11278/14-ц, а саме: стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», оскільки заявник на підставі чинних договорів про відступлення прав вимоги набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором, яка стягнута відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили та залишається невиконаним.

Вищевказане відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 9 червня 2021 року у справі № 553/42/13 (провадження № 61-15757св20) та від 9 жовтня 2019 року у справі 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19).

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги в частині заміни сторони (стягувача) виконавчого провадженняє необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції в цій частиніпостановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року в справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент вирішення справи № 369/11278/14-ц були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Встановлено, що заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі № 369/11278/14-ц набрало законної сили 22 грудня 2014 року, утім матеріали справи не містять жодних доказів того, що виконавчий лист на виконання цього судового рішення дійсно видавався ПАТ «КБ «Надра».

Також відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчий лист стосовно боржника на примусовому виконанні не перебував і належних доказів на підтвердження його пред`явлення до виконання первісним стягувачем у встановлений Законом № 606-XIV строк не надано.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

За змістом пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 9 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 3 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З наведеного слідує, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Окрім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказувало, що за інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 50424974 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 було завершено і станом на день подання заяви оригінал виконавчого листа на примусовому виконанні не перебуває. Оригінал виконавчого листа у заявника та первісного стягувача відсутній, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Разом із тим, на запит Київського апеляційного суду від 4 листопада 2021 року щодо надання завіреної копії матеріалів виконавчого провадження № 50424974 начальник Кагарлицького ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) листом від 30 листопада 2021 року № 20635 повідомила, що згідно із інформацією, що містить Автоматизована система виконавчих проваджень, виконавчий лист № 369/11278/14-ц, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у розмірі 344 553,13 грн на виконанні у відділі ніколи не перебував та не перебуває. Додатково повідомлено, що у відділі дійсно було зареєстроване виконавче провадження № 50424974, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2/2610/7606/2012 від 25 вересня 2013 року Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, наведене свідчить, що оригінал виконавчого листа № 369/11278/14-ц навіть не пред`являвся до примусового виконання ПАТ «КБ «Надра», а відтак є необґрунтованими посилання заявника про те, що на підставі виданого на виконання заочного рішення суду від 11 грудня 2014 року виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором було завершено виконавче провадження № 50424974 у Кагарлицькому РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ).

Судовим розглядом установлено, що первісний стягувач за виконавчим листом - ПАТ «КБ «Надра» на час відступлення прав вимоги у серпні 2020 року втратив право на пред`явлення виконавчого документа до виконання івідомостей про переривання перебігу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять.

Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України), тобто станом на серпень 2020 року, то право на пред`явлення виконавчого листа до виконання не набув (до вирішення питання про поновлення строку) і новий кредитор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення, що набрало законної сили, банк не вчиняв і доказів вжиття останнім можливих заходів щодо примусового стягнення заборгованості заявник не надав.

Звертаючись до суду із заявою, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» посилалося на запровадження в ПАТ «КБ «Надра» процедури ліквідації як на поважну причину пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 5 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» з 6 лютого 2015 року строком на три місяці, який було продовжено до 5 червня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 4 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Отже, процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» було розпочато з 5 червня 2015 року, тоді як граничний строк пред`явлення виконавчого листа № 369/11278/14-ц до виконання збігав тільки 22 грудня 2015 року.

Уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»)

Ураховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12.

Будь-яких інших причин зволікання з примусовим виконанням заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі № 369/11278/14-ц більше ніж протягом шести років в заяві ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не зазначено і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено причин, які б не залежали від волі стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що посилання заявника на те, що стягувач не мав можливості пред`явити виконавчі документи до виконання в зв`язку з процедурою ліквідації не є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки така процедура не позбавляє можливості уповноважену особу звертатись до органів виконавчої служби із заявами про примусове виконання виконавчих листів.

При цьому зазначені посилання заявника є суб`єктивною обставиною для вирішення питання поновлення пропущеного строку та не являються належним доказом того, що перешкоджало уповноваженим представникам банку при достатній турботливості та підконтрольності з боку уповноваженої особи Фонду звернутись до державної виконавчої служби протягом року з моменту набрання законної сили судовим рішенням про стягнення заборгованості із заявою щодо примусового виконання цього рішення та пред`явлення до виконання наявного у нього виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , якщо такий дійсно видавався банку за його заявою.

Отже, питання внутрішньої діяльності ПАТ «КБ «Надра» як юридичної особи, навіть у випадку перебування на стадії ліквідації та кадрових змін не можуть в достатній мірі впливати на вирішення питання поновлення пропущеного строку.

Виходячи з наведеного, заява ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлений законом строк, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її задоволення.

Колегія суддів вважає, що наявність норм Конституції України, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення та рішень Європейського суду з прав людини з цього приводу не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і обґрунтовані підстави для його поновлення в межах даної справи (провадження) не вбачаються, то за результатами розгляду заяви в частині видачі дубліката виконавчого документа колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги.

Враховуючи вищенаведене, надаючи оцінку обставинам, на які посилалося ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як на причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та встановивши, що такі причини є неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 до виконання, а як наслідок - для видачі дубліката виконавчого листа.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, оскаржувана ухваласуду першої інстанції в частині задоволених вимог про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи,порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»у зазначеній частині.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2021 року в частині задоволених вимог про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення яким у задоволенні цих вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» відмовити.

В частині задоволених вимог про заміну сторони виконавчого провадження ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду в частині вирішених вимог про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документувідповідно до пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

В частині вирішених вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконанняпостанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній