Справа № 234/9296/21
Провадження № 2-о/234/44/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

присяжних Тимофєєвої Г.А., Вознюка Є.В.,

за участю секретаря Служалюк В.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

справа №234/9296/20, провадження № 2-о/234/44/22,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Свою заяву ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що вона та ОСОБА_4 між собою є рідними сестрою та братом. Заінтересована особа - син зниклого. ОСОБА_4 6 травня 2018 року поїхав до міста Тельмана, Чернігівської області на заробітки та до теперішнього часу на зв`язок не виходить. Коли брат залишав квартиру він був одягнений у звичайний одяг, та мав при собі паспорт громадянина України та невелику суму грошей (декілька тисяч гривень). Зв`язок із братом припинився раптово та несподівано. Тому, вже 10.05.2018 року вона звернулась до ЧЧ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про розшук брата. Станом на теперішній час розшук брата результатів не дав.

Таким чином, є підстави вважати, що брат, ОСОБА_4 загинув. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання спадщини. За ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Так, в місці постійного проживання її брата немає відомостей про місце його перебування з 10.05.2018 року, тобто, більш ніж три роки, а пошуки, які здійснювали правоохоронці результатів не дали.

У зв`язку з цим, заявниці необхідно в судовому порядку оголосити ОСОБА_4 померлим.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.07.2021 року було відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.11.2021 року було витребувано докази по справі.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 просив задовольнити заяву та оголосити ОСОБА_4 померлим.

Заінтересована особа ОСОБА_3 про час та місце розгляду заяви повідомлен належним чином, у судове засідання не з`явився, заяву про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України.

Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином, вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

В судому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 . (а.с. 8-10).

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-46168/0/15-21 від 26.11.2021 року відомостей про перетинання державного кордону України громадянином України ОСОБА_4 у період з травня 2018 року по теперішній час не виявлено. (а.с. 35)

Згідно відповіді Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 30.11.2021 року, Краматорським РУП ГУНП в Донецькій області провадяться розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження безвісті зниклого громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у розшуку як «безвісно зникала особа». За фактом безвісного зникнення заведено ОРС категорії «Розшук» № 40-133 від 21.05.2015 року. Оперативно-розшукові заходи, направлені на предмет встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 тривають. (а.с. 36)

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0500-2203-8/121009 від 08.12.2021 року ОСОБА_4 на обліку в органах Пенсійного фонду України в Донецькій області не перебуває та пенсію згідно чинного законодавства не отримує. (а.с. 38)

За інформацією Головного управління ДПС у Донецькій області № 32458/6/05-99-12-01-11 від 03.12.2021 року за даними інформаційної системи ДПС України ОСОБА_4 не перебуває на обліку в контролюючих органах Державної податкової служби України як самозайнята особа. (а.с. 39)

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради № 29-01-04/9396 від 02.12.2021 року ОСОБА_4 станом на 02.12.2021 року не перебуває на обліку та не отримує ніяких видів державних соціальних допомог. (а.с. 41)

За інформацією Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання № 1401.2.3.-24541/1401.2.3.1-21 від 01.12.2021 року згідно ІПС «Реєстрація місця проживання» ВІС ЄІАС УМП ДМС України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 43)

На запит суду у судове засідання для огляду надані матеріали кримінального провадження №0001399 від 10.05.2018 року.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 10.05.2018 року, наданих працівникам поліції, ОСОБА_4 поїхав на заробітки до м. Тельмана Чернігівської області. Так, 06.05.2018 року він їй зателефоновував та повідомив, що по дорозі в нього стався епілептичний напад та його посадили на електричний потяг в напрямку м. Знам`янка з двома пересадками. 09.08.2018 їй знову зателефонував брат та повідомив, що перебуває у м. Харків та повідомив, що його затримали працівники поліції. Пізніше вона з`ясувала, що всі ці події мали місце у м. Знам`янка. Того ж дня, їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_4 посадили на поїзд Умань - П`ятихатки та він поїхав. Також їй стало відомо, що в її брата відсутні грошові кошти, документи та мобільний телефон.

З електронного рапорта Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області №3756 від 09.05.2018 року вбачається, що 09.05.2018 року надійшло повідомлення від чергового вокзалу на ст. Знам`янка про те, що у приміщенні залізничного вокзалу м. Знам`янка перебуває невідомий (пізніше встановлено ОСОБА_4 ) у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області постановлялись постанови про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій на інші території, та була проведена молекулярно-генетична експертиза. За результатами проведення слідчих дій місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

Пунктом 3 частини 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Таким чином, оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до вимог статей 305-309 ЦПК України, виникнення справ про оголошення фізичної особи померлою зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян та захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні, належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18.

Як слідує зі ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

В тексті заяви заявник вказала, що оголошення померлим ОСОБА_4 їй необхідно для оформлення спадщини після його зникнення.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Доказів, згідно матеріалів кримінального провадження №0001399 від 10.05.2018 року, які дають суду достатньо підстав зробити вірогідність припущення про смерть ОСОБА_4 до суду не надано.

Також заявницею у своїй заяві про оголошення особи померлою зазначено, що її брат ОСОБА_4 6 травня 2018 року поїхав до міста Тельмана, Чернігівської області на заробітки та до теперішнього часу на зв`язок не виходить, що суперечить поясненням, наданих нею працівникам поліції 10.05.2018 року, відповідно до яких вона мала зв`язок зі своїм братом, а саме останній раз він телефонував їй 09.05.2018 року та повідомляв про місце його перебування. Крім того, їй телефонували працівники поліції та повідомляли про місце знаходження її брата, та проте що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, в нього відсутні документи, грошові кошти та телефон.

Доводи представника заявниці про те, що Донецька область є території де проводяться військові дії та ОСОБА_4 міг потрапити під обстріл, жодним доказом не підтверджені, а тому у суду відсутні підстави припускати про загибель ОСОБА_4 від певного нещасного випадку.

Доказів перебування ОСОБА_4 на військовій службі на території Донецької області або перебування на території, яка була під обстрілами, в судовому засіданні не надано.

Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для оголошення ОСОБА_4 померлим.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявницею та її представником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина ОСОБА_4 , а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявницею не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_4 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, а тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89, 259,263-265,268,293, 305-309 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду з дня його проголошення.

Суддя: Ю.О. Сухоручко

Присяжні: ' Г.А. Тимофєєва

Є.В. Вознюк