З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" січня 2022 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Леляцької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність відповідача, стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю відповідача,
Стислий виклад позиції позивача.
Станом на 03 вересня 2019 року частина земельної ділянки відповідача була навмисно залита фекаліями та іншими відходами з метою її невиходу на землі загального користування та на власні приватизовані земельні ділянки. Відповідач не встановив порушників, які вчинили такі протиправні дії. Відстань від житлової споруди (літньої кухні та частини житлового будинку) позивача до пролитих фекалій на відкритому ґрунті складала менше десяти метрів. Станом на вересень 2019 року відповідач навмисно дозволив на межі своїх земельних ділянок встановити каналізаційну яму із розлиття фекалій, що суперечить Державним будівельним нормам та Державним санітарним нормам.
Останнє судове рішення, що встановлює факт протиправної бездіяльності відповідача, ухвалено 17 грудня 2019 року у справі № 120/3351/19-а та набрало законної сили 23 січня 2020 року.
Отже, в період з 03 вересня 2019 року (дати залиття фекалій) та до 23 січня 2020 року вона через неналежні дії відповідача вимушена була проживати в зоні фекальних відходів та їх випарів.
Неправомірними діями та протиправною бездіяльністю відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона змушена була витрачати свій час та власні кошти на написання заяв і звернень до органів влади щодо вчинення протиправних дій відповідача, що потребувало додаткових матеріальних та моральних зусиль для організації її життя, з приводу чого вона лікувалась в медичних закладах.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепеля К.А. від 05.07.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі. Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки предмет та підстави позову у цивільній справі № 130/1201/20, яка розглянута Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 25 вересня 2020 року та Вінницьким апеляційним судом 04 січня 2021 року, є тотожними з предметом і підставами позову у спорі між тими ж самими сторонами у цій справі, а додані до цього позову докази ті ж самі, що були в попередній справі.
19.08.2021 постановою Вінницького апеляційного суду вказану вище ухвалу скасовано. А справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
30.08.2021 ухвалою судді Шепеля К.А. відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Після задоволення відводу судді Шепелю К.А. справа передана на розгляд судді Заярному А.М., який ухвалою від 04.10.2021 прийняв її до свого провадження.
Перше судове засідання суддею Заярним А.М. було призначене 23.11.2021.
23.11.2021 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача на 27.01.2022.
17.01.2022 до суду надійшло клопотання Жмеринської міської ради Вінницької області про заміну відповідача Леляцької сільської ради на Жмеринську міську раду, яка є її правонаступником на підставі ч. 3 ст. 8-3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та рішення Жмеринської міської ради №914 від 22.11.2019.
27.01.2022 ухвалою суду у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Також було відмовлено у задоволенні усного клопотання представника позивача ОСОБА_2 про залучення Жмеринської міської ради та її виконавчого комітету до участі у справі як третьої особи.
На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.174, 142, 143).
Згідно з положеннями частини 7 та 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає.
Відповідно частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Разом із тим рішенням Жмеринської міської ради Вінницької області від 22 листопада 2019 року № 916 на території Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади утворений Леляцький старостинський округ з центром в с. Леляки, до складу якого входять території сіл Подільське, Тартак, Леляки, Мала Жмеринка Жмеринсь-кого району Вінницької області (а.с. 149).
Мотив суду. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Разом із тим згідно частин першої-третьої статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, які прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону. Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою. Після завершення повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, їхні виконавчі комітети продовжують здійснювати свої повноваження до затвердження сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, персонального складу її виконавчого комітету. Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.
Як убачається із матеріалів справи, а саме рішенням 54 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради від 22 листопада 2019 року № 914 Леляцька сільська територіальна громада добровільно приєднана до територіальної громади міста обласного значення Жмеринка Вінницької області. Рішенням Жмеринської міської ради Вінницької області від 22 листопада 2019 року № 916 у зв`язку із добровільним приєднанням Леляцької сільської територіальної громади до територіальної громади міста обласного значення Жмеринка Вінницької області міською радою на території Жмеринської ОТГ утворений Леляцький старостинський округ з центром у с. Леляки.
У свою чергу відповідно до абзацу другого частини першої статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільської, селищної ради, її виконавчого комітету та сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади, припиняються з дня набрання чинності рішенням сільської, селищної ради та рішенням міської ради об`єднаної територіальної громади про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади. З моменту припинення повноважень сільської, селищної ради повноваження міської ради поширюються на територію територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади.
З вищезазначеного слідує, що діяльність Леляцької сільської ради припинена з моменту її приєднання до Жмеринської міської ради Вінницької області. Відповідно з цього часу у неї відсутні будь-які повноваження, зокрема й ті, що стосуються регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.
Дана обставина встановлена рішеннями Вінницького апеляційного суду від 4 січня 2021 року у цивільній справі № 130/1201/20, на яку суд першої інстанції послався в ухвалі, якою відмовлено було у відкритті провадження у справі, в матеріалах справи відсутні. Жмеринським міськрайонним судом досліджено зміст зазначеного судового рішення, електронний примірник якого розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Тому відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» гарантоване право громадян на безпечне для здоров`я і життя навколишнє середовище, встановлений обов`язок органів виконавчої влади, місцевого самоврядування утримувати належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.
В силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» неприпустимим є невжиття заходів реагування суб`єктом владних повноважень щодо дотримання вимог санітарних норм на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, та невжиття відповідних заходів реагування в порядку статті 33 цього Закону.
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.
Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
За правилами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відтак, можна зробити висновок, що даний позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки діяльність Леляцької сільської ради припинена з моменту її приєднання до Жмеринської міської ради Вінницької області. Відповідно з цього часу у неї відсутні будь-які повноваження, зокрема й ті, що стосуються регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.
При зверненні з позовом до суду саме позивач визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що звернення з позовом до неналежного відповідача, є самостійною підставою для відмови в позові, а тому не вправі вдаватись до оцінки доказів у справі, доведеності та підставності позовних вимог в зазначеній справі, так як в ній брали участь в якості відповідачів особи, які є неналежними відповідачами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем пред`явлено позов не до належних відповідачів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 звільнена при подачі позову від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Суд
У задоволенні позову відмовити повністю.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Леляцька сільська рада (місцезнаходження: Вінницька область, Жмеринський район, вул. Центральна (Леніна), 32, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 28.01.2022