Провадження № 2/127/5654/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Горденко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Першого відділу ДВС України у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Першого відділу ДВС України у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна.

Позовна заява мотивована тим, що позивачі являються співласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Третім співвласником 1/3 частки даної квартири був чоловік ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті її батька і спадкодавця - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та якому належало спадкове майно у виді 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на належну на праві спільної сумісної власності частку житлової квартири. Проте ОСОБА_1 позбавлена можливості в нотаріальному порядку зареєструвати за собою право власності на спадкове майно, так само як і ОСОБА_2 - права розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном.

Позивачі зазначають, що про це вони дізнались 24.11.2021 року на підставі звернення ОСОБА_1 - як єдиного спадкоємця ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 ) і наданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою Довідки № 2698/01-14 від 24.11.2021 р. про накладення заборони на квартиру АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_4 , 1967 року народження. Вищезазначена заборона була накладена на підставі повідомлення відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці № В-8-Л від 11.10.1999 року.

Позивачам не відомо чи коли небуть ОСОБА_4 був зареєстрований та чи проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

02.12.2021 року ОСОБА_1 подала заяву до Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття заборони з квартири АДРЕСА_2 .

13.12.2021 року з Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла відповідь за №141683/17.26-28/2 про неможливість з`ясування підстав, обставин та деталей накладення заборони (арешту) на квартиру АДРЕСА_2 , а також про відсутність підстав задоволення заяви про скасування (зняття) накладеного арешту.

Зважаючи на викладені обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позивачі були змушені звернутись до суду із даним позовом про зняття арешту з майна.

Ухвалою суду від 05.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження за викликом осіб.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задоволити.

Представник відповідача Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні даного позову поклався на думку суду.

При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 09.08.2005 року, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

Третім співвласником 1/3 частки даної квартири був чоловік ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.04.2021 року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті її батька і спадкодавця - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про коло спадкоємців від 23.11.2021 року за №2222/0214.

Як вбачається із довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Хмельницький) за № 2698/01-14 від 24.11.2021 р., та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.12.2021 року, накладено заборону на квартиру АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_4 , 1967 року народження. Вищезазначена заборона була накладена на підставі повідомлення відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці № В-8-Л від 11.10.1999 року.

02.12.2021 року ОСОБА_1 подала заяву до Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття заборони з квартири АДРЕСА_2 .

Із відповіді від 13.12.2021 року з Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за №141683/17.26-28/2 вбачається неможливість з`ясування підстав, обставин та деталей накладення заборони (арешту) на квартиру АДРЕСА_2 , а також про відсутність підстав відповідачу для скасування (зняття) накладеного арешту

Як визначено в статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підстав і доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, згідно ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивачів є обґрунтованими та доведеними.

Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів, шляхом звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи клопотання представника позивачів про залишення судових витрат за позивачами, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачами.

Керуючись ст.ст. 17-10, 13, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт на квартиру, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі повідомлення відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці № В-8- Л від 11.09.1999 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №5332385 від 19.07.2007 року.

Судові витрати за клопотанням позивачів залишити за ними.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Перший відділ державної виконавчої служби України у м. Вінниця Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 15А.

Суддя: