Справа № 177/309/22
Провадження № 2-з/177/31/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, без виклику сторін, заяву представника приватного підприємства «Восход» Прокопенка Володимира Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом приватного підприємства «ВОСХОД» до головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідков В`ячеслав Олександрович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, про визнання протиправними та скасування наказів, скасування державної реєстрації та визнання недійними договорів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПП «Восход», адвокат Прокопенко В.М., 23.02.2022 звернувся до суду позовом, відповідно до якого просить визнати протиправними та скасувати накази головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а саме: № 4-8055/15-20-СГ від 03.08.2020, № 4-8051/15-20-СГ від 03.08.2020, № 4-8043/15-20-СГ від 03.08.2020, № 4-8046/15-20-СГ від 03.08.2020, № 4-8048/15-20-СГ від 03.08.2020, якими затверджено документацію з землеустрою і надано у власність земельні ділянки ОСОБА_5 з кадастровим номером :02:001:0681, площею 2,0000 га, ОСОБА_3 з кадастровим номером :02:001:0682, площею 2,0000 га, ОСОБА_2 з кадастровим номером :02:001:0683, площею 2,0000 га, ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:001:0684, площею 1,2500 га, ОСОБА_4 з кадастровим номером :02:001:0685, площею 2,0000 га, у тому числі пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення.

Також просить скасувати державну реєстрацію зазначених земельних ділянок, виключивши з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельних ділянок держаного реєстратора виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідкова В.О. щодо проведення ним державної реєстрації права власності:

Окрім того, просить визнати недійсними договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок, скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, виключивши з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельних ділянок, що зареєстровані приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, щоПП «Восход» відповідно до договору купівлі-продажу від 26.11.2008 № 1200 S/B-1104, придбав у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» шлак доменний, розташований на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, у орієнтовній кількості 1730000 тонн. Обладнання складу шлаку доменного закінчено 14.09.2012 відповідно до проекту ДП «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «КРИВБАСПРОЕКТ» та згідно з актом від 14.09.2012, об`єкт введений в експлуатацію. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2012 у справі № 10/5005/9726/2012 за ПП «Восход» визнано право власності на об`єкт нерухомості споруд Склад шлаку доменного на доменних відвалах ПАО «АрселорМиттал Кривий Ріг», розташований за адресою: смт Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Нікопольське шосе, 16.

При цьому, починаючи з листопада 2008 року і до цього часу, ПП «Восход», користуючись земельною ділянкою під об`єктом нерухомості, яким є склад шлаку доменного, сплачував земельний податок і заборгованості перед бюджетом не має.

Відповідно до наказу від 23.02.2018 № 4-553/15-18-СГ, до якого внесено зміни згідно з наказом від 11.04.2018 № 4-1284/15-18-С, ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області, ПП «Восход» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду зі зміною цільового призначення за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населеного пункту на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 9,2500 га, із цільовим призначенням (11.02) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості», з кадастровим номером :02:001:0648.

ПП «Восход», виготовивши проект землеустрою, тим самим, виконавши наказ від 23.02.2018 № 4-553/15-18-СГ, звернулося до ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області з клопотанням про його затвердження. Разом з тим, наказом від 22.10.2019 № 4-8031/15-19-СГ у затвердженні документації з землеустрою відмовлено з підстав необхідності відображення у проекті змін виду земельних угідь у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки, надання до проекту матеріалів щодо належності об`єкти нерухомого майна заявнику, у т.ч., оригіналів відповідної документації та матеріалів або ж належним чином їх посвідчених копій.

Усунувши зазначені недоліки, ПП «Восход» у послідуючому тричі зверталося до ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області для затвердження документації, у затвердженні якої безпідставно відмовлено.

Про безпідставність такої відмови свідчить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 у справі № 160/994/20, згідно з яким, визнано протиправним та скасовано наказ № 4/5033/15-19-СГ від 20.12.2019 про відмову в затвердженні документації з землеустрою та надання в оренду земельної ділянки, стосовно затвердження «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Восход», зобов`язавши ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Восход» 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Радушненська селищна рада, з кадастровим номером :02:001:0648.

Указане рішення суду переглянуто Третім апеляційним адміністративним судом, яким постановою від 09.07.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Водночас, замість добровільного виконання вказаного рішення суду, ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області затвердило проекти землеустрою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які виготовлено на підставі наказів від 09.06.2020 № 4-7731/15-20-СГ, № 4-7728/15-20-СГ, № 4-7726/15-20-СГ, № 4-7727/15-20-СГ, № 4-7730/15-20-С

Кадастровий номер -02-001-0648, який рахувався за землекористувачем ПП «Восход», був заархівований і знищений, а замість цього, затверджено нові накази, якими фактично подрібнена земельна ділянка площею 9,25 га та передана у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1,25 га, 2 га, 2 га, 2 га, 2 га відповідно, для ведення селянського господарства, зі зміною цільового призначення землі під пасовища, яке пізніше знову було змінено на землі запасу.

Як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказані особи зареєстрували, кожен окремо, за собою право власності на зазначені земельні ділянки, з кадастровими номерами :02:001:0681, :02:001:0682, :02:001:0683, :02:001:0684, :02:001:0685, а пізніше, продали належну кожному окремо земельну ділянку іншій особі ОСОБА_6 , за яким зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме, на п`ять земельних ділянок.

Також представник позивача зазначає, що 02.07.2020 державним реєстратором Сучковою Т.Ф. незаконно внесено до реєстру відомості про припинення права власності на споруду Склад шлаку доменного за ПП «Восход», проте 05.02.2021 запис було поновлено. За вказаним фактом здійснюється досудове розслідування.

Отже, зазначені дії призвели до невиконання рішення суду, ігнорування вимог виконавчої служби у виконавчому провадженні № 62036775 з виконання рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 у справі № 160/994/20, підпали під дію кримінального злочину, спричинили тяжкі наслідки та збитки в особливо великих розмірах позивачу.

Ухвалою судді від 28.02.2022 позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, які представник позивача усунув, надавши 09.03.2022 відповідну заяву.

За вказаним позовом, ухвалою судді від 19.04.2022 у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження.

Від представника позивача 25.05.2022 надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просить накласти арешт на земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:0681, площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0682, площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0683, площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:001:0684, площею 1,2500 га, кадастровий номер :02:001:0685 площею 2,000 га, розташовані на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, власником яких є ОСОБА_6 , у тому числі просив заборонити будь-кому та відповідачам вчиняти будь-які дії, а саме укладати угоди, що пов`язані зі зміною права власності, права користування та зміни цільового призначення зазначених земельних ділянок, у тому числі заборонити виготовляти будь-яку землевпорядну документацію, передавати в оренду, продавати на земельних торгах (аукціонах), реєструвати та вчиняти інші дії.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовується тим, що неправомірні дії відповідачів призвели до передачі у приватну власність спірних земельних ділянок внаслідок їх свідомої протиправної поведінки. Існує вірогідність можливого подальшого здійснення передачі спірних земельних ділянок третім особам, їх відчуження, вчинення інших дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельних ділянок власнику. З огляду на викладене, представник позивача просить забезпечити пред`явлений позов у зазначений у заяві спосіб.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову після відкриття провадження в справі, подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши долучені до неї матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, і з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису.

Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Аналізуючи наведені норми права та обставини, на які посилається позивач, суд виходить з того, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном, а тому недоцільно накладати арешт на земельні ділянки, які використовуються іншою особою на підставі договору оренди землі.

Суд дійшов висновку, що звертаючись з заявою про застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які на праві власності належать відповідачу ОСОБА_6 , позивач не навів правових підстав забезпечення позову саме шляхом накладення арешту та не надав докази на підтвердження необхідності забезпечення позову саме найбільш обтяжливим заходом.

Відтак, у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, належить відмовити.

Так само необґрунтованими суд знаходить і вимоги заявника щодо застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборонити будь яким особам у будь який спосіб вчиняти будь які дії щодо спірних земельних ділянок.

Суд зазначає, що при встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Також, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони використання земельних ділянок за призначенням призведе до порушення прав відповідачів та надасть перевагу позиції позивача, ще до моменту вирішення справи по суті, тому підстав для такої заборони суд не вбачає.

Схожі за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 700/720/17 (провадження № 61-1995 св 20), від 02.07.2020 у справі № 657/1211/19 (провадження № 61-3353св20), від 09.09.2020 у справі № 677/1807/18 (провадження № 61-10789 св 19), від 10.02.2021 у справі № 709/853/20 (провадження № 61-14722св20).

Водночас, судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно наявний спір щодо земельних ділянок, право корстування на які мав позивач, та які, як стверджує позивач, посилаючись на відповідні докази, неправомірно передано у власність інших осіб, які, у послідуючому, відчужили належні їм на праві власності земельні ділянки третій особі, чим порушено права позивача, зокрема, право на оренду вказаних земельних ділянок.

Тож невжиття забезпечення позову може привести в цьому випадку до формального характеру можливого рішення суду, а отже зробити недосяжною кінцеву мету правосуддя - ефективний захист інтересів і реальне поновлення порушених прав осіб в межах однієї справи.

З огляду на наявність спору, а також враховуючи обставини вибуття спірних земельних ділянок із користування позивача ПП «Восход», на які посилається представник, є обґрунтовані підстави вважати наявність ризиків вчинення подальших дій щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб, укладання інших правочинів стосовно цього майна, що, у разі можливого задоволення в подальшому позовних вимог, може ускладнити виконання рішення суду та унеможливить або утруднить відновлення порушених прав позивача у обраний ним спосіб захисту порушеного права.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково, заборонивши ОСОБА_6 , а також довіреним ним особам відчуження спірних земельних ділянок та вчинення будь-яких реєстраційних дій по їх відчуженню та переоформленню прав на них, що буде співмірним із позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання рішення суду, остаточного вирішення спору між сторонами та відновлення порушених прав позивача, у разі можливого задоволення позову.

З огляду на предмет спору, визначений вид забезпечення позову, а також враховуючи, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, суд не вбачає передбачених ст. 154 ЦПК України підстав для зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника приватного підприємства «Восход» Прокопенка Володимира Миколайовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 (будь-які інші дані щодо особи відсутні)), та/або довіреним ним особам, відчуження земельних ділянок, розташованих на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, а саме:

-кадастровий номер :02:001:0681, площею 2,0000 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , згідно з договору купівлі-продажу, серія та номер: 10547 від 02.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-кадастровий номер :02:001:0682, площею 2,0000 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , згідно з договору купівлі-продажу, серія та номер: 10541 від 02.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-кадастровий номер :02:001:0683, площею 2,0000 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , згідно з договору купівлі-продажу, серія та номер: 10538 від 02.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-кадастровий номер :02:001:0684, площею 1,2500 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , згідно з договору купівлі-продажу, серія та номер: 10544 від 02.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

-кадастровий номер :02:001:0685 площею 2,000 га, що на праві власності належить ОСОБА_6 , згідно з договору купівлі-продажу, серія та номер: 10550 від 02.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218;

а також вчинення будь-яких реєстраційних дій по відчуженню та переоформленню прав щодо вказаних об`єктів нерухомого майна.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: