ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м.Суми

Справа №591/4319/21

Номер провадження 22-ц/816/487/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Холода Олега Анатолійовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2020 року, постановлену у складі судді Северинової А.С. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,повний текст ухвали складено 18 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Фомінова Романа Миколайовича звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди, пов`язаної із залиттям квартири, в розмірі 15 205 грн 00 коп, моральної шкоди в розмірі 5000 грн 00 коп., витрат з проведення оцінки майна в розмірі 1000 грн 00 коп., а всього 21 205 грн 00 коп. та понесених судових витрат.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 13 січня 2022 року задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Фомінова Р.М . Замінив первісного відповідача ОСОБА_2 на належного - ОСОБА_4 в даній цивільній справі.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 Холода О.А. про компенсацію судових витрат відмовив.

Не погодившись з ухвалою суду в частині відмови у задоволенні клопотання представника відповідача Холода О.А. про компенсацію судових витрат, представник ОСОБА_2 - адвокат Холод О.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвалу суду було постановлено без з`ясування всіх обставин справи, просить ухвалу скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання представника відповідача Холода О.А. про компенсацію судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. та витрати на оціночно-будівельне дослідження у розмірі 2059,50 грн на підставі ч. 5 ст. 51 ЦПК України, що разом становить 10 059, 50 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що сторона позивача знала, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та не користується нею. Проте, жодних листів (претензій, офіційних звернень) до власника квартири чи його мешканців, з метою встановлення усіх обставин по справі, до подання позовної заяви протягом тривалого періоду часу не було подано.

Наголошує на тому, що у відзиві на позовну заяву від 20 вересня 2021 року стороною відповідача одразу було заявлено про ту обставину, що ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі та передав її у володіння та користування ОСОБА_4 на підставі договору найму, копія якого додається, а тому вина відповідача відсутня. Однак, не зважаючи на це, представник позивача заперечував дійсність такого договору, та 30 листопада 2021 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з витребуванням довіреності у приватного нотаріуса Шоколи Н.В. на підтвердження повноважень ОСОБА_7 на укладення від імені відповідача договорів найму (оренди) нерухомого майна. Крім того, в подальшому розгляд справи відкладався за заявою представника позивача, а також він заперечував про отримання копії висновку експерта від 24 вересня 2021 року № ЕД-19/119-21/10639-ОБ за результатами оціночно-будівельного дослідження.

На думку скаржника, вказані вище дії сторони позивача є необґрунтованими та недобросовісними, що призвело до понесення ОСОБА_2 значних судових витрат та затягування розгляду справи. А суд протиправно відмовив у задоволенні клопотання про компенсацію судових витрат.

Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував чи було відомо позивачу про те, що протягом п`яти років у квартирі проживає ОСОБА_4 , а не відповідач; чи повідомила позивачка свого адвоката, що у вказаній кватирі проживає ОСОБА_4 , а не відповідач; чи були здійснені адвокатом дії щодо встановлення родинних відносин між ОСОБА_4 та відповідачем до подання позовної заяви; чи вчинялися дії стороною позивача щодо з`ясування наявності договірних відносин між ОСОБА_4 та відповідачем до подання позовної заяви; чи зверталася позивачка та її адвокат з претензіями, листами, запитами до відповідача чи до ОСОБА_4 до подання позовної заяви.

Натомість та обставина, що адвокат Фомінов Р.М. розмовляв з ОСОБА_4 і остання уникала від відповідей щодо користування квартирою на підставі договору найму (оренди), не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи представнику відповідача ОСОБА_2 - Холоду О.А. у задоволенні клопотання про компенсацію судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять даних про те, що позивачці було відомо про наявність договору найму (оренди) належної відповідачу квартири, тому відсутні підстави вважати необґрунтованими дії позивачки внаслідок пред`явлення нею позову до первісного відповідача ОСОБА_2 , як до власника квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він відповідає обставинам справи.

В даній справі ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Фомінова Р.М. звернулася з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на праві власності, до власника квартири, розташованої поверхом вище - ОСОБА_2 .

20 вересня 2021 року ОСОБА_2 надав суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що він в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає, а з 10 березня 2016 року передав її у володіння та користування ОСОБА_4 на підставі договору найму (оренди) житла від 10 березня 2016 року. Вказаний договір був укладений між ОСОБА_4 та особою, уповноваженою на укладення договору від імені наймодавця (відповідача) - ОСОБА_7 , яка діяла на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Шоколою Н.В. На даний час строк дії довіреності закінчився та її копія зберігається у приватного нотаріуса Шоколи Н.В. Вказав, що ОСОБА_4 станом на 20 вересня 2021 року продовжує користуватися квартирою, а відповідач не заперечує проти цього, отже строк дії договору вважається поновленим до 10 березня 2022 року.

З розділу 7 вказаного договору вбачається, що за згодою сторін строк оренди, визначений дією договору оренди приміщення та майна з 10 березня 2016 року, 365 днів з дня підписання договору і діє до 10 березня 2017 року. Строк оренди приміщення може бути змінений тільки за згодою сторін або в інших випадках, передбачених цим договором.

13 січня 2022 року до суду першої інстанції надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фомінова Р.М. про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , як на належного відповідача. Клопотання мотивовано тим, що з відзиву на позовну заяву позивачці стало відомо про те, що 10 березня 2016 року між ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діяла ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 був укладений договір найму (оренди) квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На час залиття квартири позивача саме ОСОБА_4 не здійснювала належний контроль за справністю приладів водопостачання свого помешкання, що призвело до залиття квартири позивача, тому саме вона має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Холодом О.А. на підставі ч. 5 ст. 51 ЦПК України заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач ОСОБА_2 у зв`язку з пред`явленням до нього позову позивачкою ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Відповідно до частини 5 статті 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що відповідач має право на компенсацію судових витрат, понесених ним саме внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.

Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звертаючись до суду з вказаним позовом саме до ОСОБА_2 , позивачкою до позовної заяви було додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якого вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_2 .

Обставина того, що вказана квартира була передана в оренду ОСОБА_8 з 10 березня 2016 року саме на підставі укладеного договору найму (оренди), була встановлена після подачі відповідачем відзиву на позовну заяву разом з копією відповідного договору. Крім того, оскільки договір найму (оренди) укладався на строк з 10 березня 2016 року і до 10 березня 2017 року, а сторона відповідача наголошує на тому, що договір було пролонговано, та від імені ОСОБА_2 при укладенні договору діяла на підставі довіреності ОСОБА_7, перевірка вказаних обставин не свідчить про недобросовісність зі сторони позивачки та її представника.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав вважати необґрунтованими дії позивачки внаслідок пред`явлення позову до ОСОБА_2 , як до власника вказаної квартири. Відповідно відсутні підстави для компенсації ОСОБА_2 судових витрат на підставі ч. 5 ст. 51 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлена з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Холода Олега Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - Т. А. Левченко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина