Справа № 460/2236/19 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/3182/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - Колібанича О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району), Новояворівська міська рада Львівської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації Львівської області №556 від 18.08.2005 року «Про надання квартирам статусу службових».

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідно до пункту 3 Положення про порядок надання службового житлового приміщення і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної ради, а тому оспорюване розпорядження вважає незаконним, оскільки прийняте неповноважним органом.

Звертає увагу, що виконавчим комітетом Старичівської сільської ради не приймалось рішення про включення квартири АДРЕСА_1 в число службових. Яворівська РДА є місцевим органом державної виконавчої влади і станом на 18.08.2005 року - на день підписання розпорядження №556, не була уповноважена радою виконувати обов`язки виконавчого комітету щодо включення житлових приміщень до числа службових, і лише 20.10.2017 року після неодноразових звернень Старичівської сільської ради, Яворівська районна рада Львівської області рішенням №264 делегувала Яворівській районній державній адміністрації такі повноваження.

Позивач просила поновити їй строк на звернення до суду із вказаним позовом, оскільки про оспорюване розпорядження їй стало відомо лише 28.03.2019 року в судовому засіданні по іншій справі №460/2924/18 за позовом Яворівської КЕЧ району про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації по спірній квартирі.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт зазначає, що порядок включення, виключення, облік, надання, вселення та виселення із службових приміщень встановлено статтями 118, 121 - 125 ЖК УРСР, Положенням про порядок надання службового житлового приміщення і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР «Про службові приміщення» від 04.02.1988 року №37, відповідно до яких, житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної ради.

У зв`язку з відсутністю в Яворівської районної державної адміністрації таких повноважень, апелянт вважає оспорюване розпорядження незаконним й таким, що підлягає скасуванню.

Наголошує, що включення спірної квартири до числа службових здійснено органом не уповноваженим на це.

Звертає увагу, що саме за клопотанням Яворівської районної державної адміністрації було прийнято рішення Яворівської районної ради Львівської області від 20 жовтня 2017 року №264 «Про делегування Яворівській районній державній адміністрації повноважень щодо включення та виключення з числа службових житлових приміщень та щодо управління комунальним підприємством Яворівської районної ради», а тому вважає, що в такий спосіб Яворівська районна державна адміністрація визнала факт відсутності у неї на момент прийняття оспорюваного розпорядження повноважень щодо включення та виключення з числа службових житлових приміщень.

Апелянт вважає, що суд не застосував до спірних правовідносин норми матеріального закону, які підлягали застосуванню, і не дав належної правової оцінки доказам, якими підтверджено відсутність у Яворівської районної державної адміністрації необхідних повноважень для прийняття оспорюваного розпорядження.

Яворівська районна державна адміністрація Львівської області та Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких заперечили доводи та вимоги апелянта, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, відповідач Яворівська районна державна адміністрація Львівської області подала заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, посилаючись на велике навантаження на працівників у зв`язку з воєнним станом, клопотань про відкладення розгляду справи від інших учасників не надходило, тому розгляд справи проведено у їхній відсутності, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головою Яворівської РДА Львівської області за наслідками розгляду клопотання Яворівської КЕЧ району від 27.07.2005 року за №203 та керуючись ст.ст. 118, 119 Житлового кодексу України , ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», видано розпорядження №556 від 18.08.2005 року «Про надання квартирам статусу службових», відповідно до якого надано статус службової квартирі АДРЕСА_1 ; квартирі АДРЕСА_3 ; квартирі АДРЕСА_4 .

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.05.2018 року.

Відповідно до статті 118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно з частиною першою статті 122 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Постановою Ради Міністрів УРСР №37 від 04.02.1988 року затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі - Положення), яким визначено порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними.

Згідно з пунктом 2 Положення, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до пунктів 3, 4 Положення, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. До числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі.

Згідно з пунктом 5 Положення, облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток №1). Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Пунктом 6 Положення визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що повноваження щодо включення жилих приміщень до числа службових належать до компетенції виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Разом з тим, 20 березня 1992 року набрав чинності Закон України «Про Представника Президента України» (втратив чинність 12.06.1997 року), у зв`язку з чим, указом Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» №252 від 14.04.1992 року (далі - Указ №252) припинено діяльність виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів та утворено на їх базі державні адміністрації областей, міст Києва і Севастополя, районів, районів міста Києва (ст. 2 Указу №252).

Статтею 3 Указу №252 також визначено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків у тій їх частині, яка не суперечить Закону України «Про Представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування».

Указ №252 (крім статей 2, 3) втратив чинність 27.01.1999 року на підставі указу Президента України «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» №70/99 від 27.01.1999 року.

Таким чином, місцеві державні адміністрації визнано правонаступниками відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків, в тому числі, в частині включення жилих приміщень до числа службових.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Як встановлено з матеріалів справи, Яворівська КЕЧ району, керуючись статтями 118, 119 ЖК України, звернулася до Яворівської РДА з клопотанням від 27.07.2005 року №203 про надання статусу службової квартирі АДРЕСА_1 , за результатами розгляду якого було винесено оспорюване розпорядження.

Також необхідно зазначити, що вселення у спірну квартиру було здійснене на підставі службового ордеру і ця обставина визнана представником позивача у судовому засіданні апеляційного суду, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог, а тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

У зв`язку з перебуванням судді-доповідача у відпустці в період з 26 по 27 травня 2022 року, повний текст постанови складений 30 травня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 30 травня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич