Справа №478/162/22 Пров. №2/478/88/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2022 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
секретаря судового засідання Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковська Вікторія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню-
Позивач звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковська Вікторія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковською В.В. від 04.02.2022 року відкрите виконавче провадження № 68496043 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 9704 від 27.09.2019 року про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «ФК управління активами», відповідач), в загальному розмірі 5389,24 грн.
Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості. Таким чином виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку та пропуском відповідачем строків звернення із заявою про вчинення виконавчого напису.
Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9704, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.27.09.2019 року про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «ФК управління активами» в загальному розмірі 5389,24 грн.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.02.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Крім того, вказаною ухвалою між іншого, було витребувано у відповідача та приватного нотаріуса документи, що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості ОСОБА_1 , на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 8704від 27.09.2019 року.
У відведений в ухвалі час, відповідачем, третьою особою витребувані документи надано не було, про причини ненадання суд не повідомлено.
Позивач в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Треті особи в судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, не подав до суду відзив, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 07 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк», було укладено кредитний договір № 1937/3288ES5USIPG.
Судом встановлено, що 27.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8704про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК управління активами» заборгованість у розмірі 5389,24 грн. за період часу з 20.07.2015 року по 18.09.2019 року включно, на підставі кредитного договору № 1937/3288ES5USIPG від 07.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Платимум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 року є ТОВ «ФК управління активами» та 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису.
Сума заборгованості перед Банком на час звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису становила 5239,24 грн., з яких: 4567,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 672,13 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 5389,24 грн.
В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, постановою державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковською В.В. від 04.02.2022 року було відкрите виконавче провадження № 68496043 про примусове стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості в загальному розмірі 5389,24грн. на користь ТОВ«ФК управління активами».
04.02.2022 року, Постановою Державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Дашковською В.В. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ( ОСОБА_1 ).
08.02.2022 року, Постановою Державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Дашковською В.В. було накладено арешт на все майно боржника ( ОСОБА_1 ).
Аналізуючи матеріали справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок).
Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.
Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого боргу первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України).
Як зазначалося судом вище, виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № 1937/3288ES5USIPG від 07.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого в свою чергу на підставі Договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018 року є ТОВ «ФК управління активами».
Відповідачем ТОВ «ФК управління активами» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, жодних доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання за кредитним договором у ОСОБА_1 в тому числі в частині правомірності нарахування процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_1 , комісії та пені а також доказів безпірності його заборгованості перед відповідачем не надано.
Крім того, відповідачем також не доведено подання нотаріусу доказів направлення позивачу повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні, та відповідно, своє право виступати новим кредитором позивача.
А тому, будь-яким чином перевірити правомірність вчинення такого виконавчого напису та безспірність заборгованості по наданих ТОВ «ФК управління иактивами» для приватного нотаріуса Остапенко Є.М. документах, суд позбавлений можливості.
Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - «Перелік»).
Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.
З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Встановлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитисяу безспірному порядку, відсутній.
Таким чином, при вчиненні виконавчих написів приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою суду.
Зазначене вище є підставою для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України Про нотаріат та Переліку документів. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до п. 2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника.
Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача суду не надано, тобто позивач не був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.
Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 992 гривень 40 копійогк, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 10-13, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
Визнати виконавчий напис, виданий 27 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстровано в реєстрі за № 8704, про стягнення із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 1937/3288ES5USIPG від 07.03.2014 року, у загальній сумі 5389,24 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Іщенко Х.В.