Справа № 166/390/22
Провадження № 6/166/4/22
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2022 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З.,

з участю секретаря Приймачук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управліення Міністерства юстиції (м.Львів) Токарського Едуарда Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Ратнівського відділу державної виконавчої служби Токарський Е.С. звернувся в суд з поданням, яке мотивує тим, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 65133650 з виконання виконавчого листа № 569/6057/20 ,виданий 25.03.2021 про стягнення неустойки(пні) за прострочення сплати аліментів у сумі 45293,98 грн з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на даний час рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно, належне боржнику на праві власності відсутнє. Окрім того, на виклик до виконавчої служби на 20.05.2022 року боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2 до виконання зобов`язань,покладених на нього відповідно до виконавчого листа № 569/6057/20, виданого 25.03.2021 року про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 45293,98 грн.

В судове засідання головний державний виконавець Токарський Е.С. не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд у його відсутності, подання підтримує.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України, розгляд подання проведено без виклику боржника та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження , суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Ратнівського районного відділу державної виконавчої перебуває виконавче провадження № 65133650 від 13.04.2021 року з примусового виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/6057/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 45293,98 грн , яке набрало законної сили 26.02.2021 року , виконавчий лист видано 25.03.2021 року .

З дослідженої судом постанови про відкриття виконавчого провадження, що її винесено 13.04.2021 року та запропоновано боржнику ОСОБА_2 подати декларацію про доходи та майно .

З долученого виклику державного виконавця від 20.05.2022 року про виклик ОСОБА_2 до виконавця 25.05.2022 року вбачається , що останній його не отримував, оскільки відсутній за вказаною адресою, що підтверджено даними Укрпошти " Трекінг" ( штрихкод 320).

При дослідженні виконавчого провадження , яке надано головним державним виконавцем Токарським Е.С. , установлено, що відповідно до постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (ВП № 68208946 від 19.01.2022 ) виконавче провадження № 65133650 про стягнення з ОСОБА_2 неустойки(пнні) за прострочення сплати аліментів у сумі 45293,98 грн об`єднано 19.01.2022 року із виконавчими провадженнями № 64984173,№ 68208946 у зведене виконавче провадження № 68233527 .

Окрім цього, у зведеному виконавчому провадженні відсутні відомості про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження № 65133650 від 13.04.2021 року головного державного виконавця Токарського Е.С. за заявою стягувача ОСОБА_4 .. Разом з тим, також відсутні відомості пра отримання боржником ОСОБА_5 постанови про про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 68233527 від 19.01.2022 року.

Таким чином, у виконавчого провадження , яке надано головним державним виконавцем Токарським Е.С. , відсутні дані про інформованість боржника ОСОБА_2 про відкриття відносно нього виконавчого провадження за заявою стягувача ОСОБА_3 .

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання виконавчого документа, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування. Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання виконавчого документа.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно з вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем не подано доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчими провадженнями, зокрема, відсутні докази того, що боржник має реальну можливість виконати своє зобов`язання. У поданні про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець покликався лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов`язання, що саме по собі не доводить факту умисного ухилення від виконання покладених на нього зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має грунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Таким чином, застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем в поданні не наведено беззаперечних фактів, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду, що полягає в умисній його бездіяльності чи свідомому невиконанні ним відповідних зобов`язань.

Оскільки ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду є обов`язковою ознакою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у зв`язку із відсутністю таких даних в матеріалах справи, тому суд прийшов до висновку, що підстав для обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управліення Міністерства юстиції (м.Львів) Токарського Едуарда Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.З.Фазан