Справа№592/714/22
Провадження №2/592/825/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Середницької І.О., позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом і вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.01.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - її колишній чоловік; ОСОБА_2 - син. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний в 1995 році. Вони, як власники житлового будинку, вважають, що ОСОБА_3 втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Відповідач, більше 20 років в житловому будинку не проживає, вони не чинили йому перешкод в користуванні житловим будинком. Відповідач, забравши свої речі, добровільно змінив своє місце мешкання, його місце проживання на даний час їм не відомо. Після зміни місця проживання відповідач будинком не цікавиться, участі в утриманні будинку не приймає. Особисті речі відповідача в будинку відсутні, спільного господарства з відповідачем вони не ведуть. Вони самостійно утримують будинок в належному стані, за власні кошти проводять капітальний та поточний ремонт будинку. Домовленість з відповідачем щодо спільного користування будинком відсутня. Відповідач не приймає участі в утриманні житла та не сплачує комунальні платежі. Наявна реєстрація відповідача за адресою АДРЕСА_1 створює їм перешкоди у користуванні будинком, розпорядженні належним їм майном. Тому порушене право підлягає захисту у судовому порядку, передбаченому чинним законодавством України шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . У добровільному порядку зняти відповідача з реєстрації неможливо. Просять суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити, додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_3 , не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з березня 1992 року. Виїхавши з будинку більше 30 років тому, він не знявся з реєстрації.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.16).

Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.01.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - її колишній чоловік, ОСОБА_2 - син (а.с.10).

ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Битицької сільської ради Сумського району Сумської області 22.06.1991, актовий запис №9 (а.с.8), який в подальшому, а саме, 22.11.1995 року був розірваний (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивачів.

Згідно з статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідач ОСОБА_3 більше двадцяти років в житловому будинку не проживає, добровільно виїхав з будинку в 1992-1993 роках, позивачі не чинили йому перешкод в користуванні житловим будинком. Особисті речі відповідача в будинку відсутні, спільного господарства з відповідачем позивачі не ведуть.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила, що вона проживає в своєму будинку близько сорока років, та добре знає сім`ю ОСОБА_5 . Останні тридцять років вона не бачила ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не проживає в цьому будинку, виїхав з нього. Свідок ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пояснила, що вона добре знає сім`ю ОСОБА_5 . Вона не бачила ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 1993 року, з того часу він в будинку не з`являвся.

Діями відповідача порушені права позивачів, як співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити і визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачі: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.А. Котенко