Постанова

Іменем України

31 травня 2022 року

м. Київ

справа № 308/4006/18

провадження № 61-21065св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Балаж Марина Василівна,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року в складі колегії суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила усунути його від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .

У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після його смерті.Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся відповідач ОСОБА_2 , який є його сином від першого шлюбу.

Вважала, що відповідача необхідно усунути від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , оскільки останній був особою з інвалідністю другої групи, через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував постійного догляду та матеріальної допомоги. Однак, відповідач участі в догляді за батьком не приймав, будь-якої моральної підтримки чи матеріальної допомоги йому не надавав, хоча мав таку можливість, оскільки був власником транспортного засобу «TOYOTA RAV4».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 рокупозов задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довела належними, допустимими та достатніми доказами перебування спадкодавця в безпорадному стані та ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що спадкодавець перебував у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги, а також, що спадкодавець просив про допомогу у відповідача, а останній, маючи реальну можливість, свідомо ухилявся від обов`язку щодо її надання. Наявність у спадкодавця інвалідності другої групи не може підтверджувати факту безпорадного стану даної особи та потреби сторонньої допомоги та догляду.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року й залишити в силі заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що перебування спадкодавця в безпорадному стані доведено доказами, які беззаперечно свідчать про наявність у нього тривалого й тяжкого захворювання, а відсутність у спадкодавця доходів з 2011 року свідчить про потребу в наданні йому матеріальної допомоги, яку відповідач мав можливість надавати, а тому неправильно вирішив спір по суті.

Окрім цього зазначає, що в суді апеляційної інстанції вона заявляла клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга відповідача була підписана представником, який не мав повноважень на представництво його інтересів у Закарпатському апеляційному суді, проте суд апеляційної інстанції безпідставно залишив це клопотання без задоволення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження в справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

18 квітня 2022 року справа № 308/4006/18 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що з 26 квітня 1987 року позивач ОСОБА_1 перебувала з зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до виписки № 1721 з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 з 03 квітня 2017 року по 10 квітня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, з діагнозом: дилятаційна кардіоміопатія з відносною мітральною недостатністю ІІ ст., трикуспідальною ІІ ст.; легенева ігпертензія середнього ступеня важкості; фібріляція передсердь, постійна форма.

27 червня 2017 року ОСОБА_3 призначено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково, що підтверджується повідомленням закладу охорони здоров`я про рішення МСЕК та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0742652.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини звернулись дружина - позивач ОСОБА_1 , та син від першого шлюбу - відповідач ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша статті 1266 ЦК України).

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги саме від спадкоємця-відповідача, за умови отримання її від інших осіб, чи мав цей спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Установивши, щопозивач не довела належними та допустимими доказами, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги саме від відповідача, а останній, у свою чергу, умисно ухилявся від надання такої допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_3 .

Посилання позивача в касаційній скарзі на необґрунтоване відхилення апеляційним судом клопотання про закриття апеляційного провадження колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, у якій наведені належні мотиви та обґрунтування, з яких суд виходив, відмовляючи в задоволенні цього клопотання.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 рокубез змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко