Справа № 159/285/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/57/22 Категорія: 21 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Кіт А. Д.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідачів ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Люблинецька селищна рада Ковельського району Волинської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 4 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, в якому просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0962 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Згідно даних технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну, встановлено наступний опис меж суміжних землекористувачів: від А до Б - землі ОСОБА_4 ; від Б до В - землі загального користування; від В до Г - землі ОСОБА_3 ; від Г до Д - землі ОСОБА_7 ; від Д до А - землі ОСОБА_8 .

В матеріалах технічної документації наявний акт погодження меж суміжними користувачами (землевласниками), який підписаний всіма користувачами, окрім ОСОБА_3 . Однак, згідно протоколу засідання комісії з питань планування, обліку та бюджету, фінансів та цін, сільського господарства, соціального відродження села, регулювання земельних відносин та екології від 07.09.2009 року, який є складовою частиною технічної документації, встановлено, що ОСОБА_3 відмовляється погодити межі земельної ділянки наданої для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , власнику ОСОБА_9 , яка є попереднім власником земельної ділянки, безпідставно.

28.08.2014 року відділом містобудування та архітектури Ковельської райдержадміністрації видано на ім`я позивача будівельний паспорт на нове будівництво житлового будинку з літньою кухнею та гаражем по АДРЕСА_1 , а інспекцією ДАБК у Волинській області зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт за № ВЛ 15.

31.07.2018 року позивач письмово звернулася до селищного голови Сіховської Н. М. з проханням вирішити спір, що склався між нею та суміжними землекористувачами - відповідачами у справі. В поданій заяві зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться в заниженому стані, а для того, щоб вимостити земельну ділянку, потрібно підняти огорожу з обох сторін, тобто зі сторони відповідачів. Підняття огорожі позивач пропонувала сусідам за власний рахунок, проте від обох отримала відмову.

Згідно протоколу засідання комісії з питань сільського господарства, соціального відродження села, регулювання земельних відносин, екології, раціонального використання природних ресурсів від 15.08.2018 року встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 за власний рахунок пропонує сусідам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підняти фундамент орієнтовно на 20 см. та встановити нову огорожу по існуючій межі, що не спричинить незручностей у користуванні земельними ділянками. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 категорично відмовляються дозволити ОСОБА_1 виконати роботи по підняттю фундаменту та встановлення нової огорожі. Таким чином, комісією рекомендовано ОСОБА_1 для вирішення даного спору звернутися до суду.

Крім цього, 22.08.2018 року інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_10 , за наслідками топографо-геодезичних робіт по АДРЕСА_1 , складено план-схему накладення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно якої встановлено, що суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0662 (по АДРЕСА_2 , землекористувач - ОСОБА_4 ) заходить на земельну ділянку огорожею на площу 5,14 кв.м.

Інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_10 не складено плану-схеми щодо накладення земельних ділянок в натурі суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_2 (власником якої є позивач) та по АДРЕСА_3 (якою користується відповідач ОСОБА_3 ), так як, згідно відомостей публічної кадастрової карти, права власності чи права користування земельної ділянкою, якою користується відповідач ОСОБА_3 не зареєстровано, а дана земельна ділянка по АДРЕСА_3 не сформована.

Крім цього, згідно відомостей публічної кадастрової карти, земельна ділянка, якою користується відповідач ОСОБА_4 з кадастровим № :01:001:0662 по АДРЕСА_2 , знаходиться в приватній власності з цільовим призначенням: 01.03 для ведення особистого селянського господарства.

Позивач стверджувала в позовній заяві, що в порушення правил добросусідства відповідачі по межі суміжних з її земельною ділянкою залили фундамент, вирили вигрібні ями та побудували капітальні споруди - вуличні вбиральні. Відносно побудованих ними вбиралень та вигрібних ям у них існує невирішений спір, оскільки такі споруди побудовані з істотним порушенням будівельних та санітарних норм.

Також розміщення будівлі ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 , до якої добудована вказана вище вулична вбиральня, порушує вимоги п. 3.17 Б.2.4.-1-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень».

Відповідно до вказаного нормативно-правового акту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш вступної конструкції стіни мас бути не меншою ніж 1,0 метр. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Ухил даху відповідача ОСОБА_3 спрямований в сторону будівлі позивача та заходить на її земельну ділянку. Оскільки відстань між будівлями становить менше 3-х метрів, стічні води з даху будівлі відповідача стікають на земельну ділянку позивача, тим самим підтоплюючи її будівлю, наносять їй шкоду руйнуючого характеру. В будівлі руйнуються стіни та заводяться грибки внаслідок постійної сирості. Позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 з пропозицією встановити ринву для водовідведення, але відповідач на таке прохання не відреагував.

Таким чином позивач вважає, що, будучи власником земельної ділянки, вона обмежена у здійсненні права користування вказаною ділянкою, оскільки на ній знаходяться належні відповідачам огорожі, а розміщення по межі земельних ділянок вуличних вбиралень та господарських будівель і споруд входить у протиріччя із змістом добросусідства, якого зобов`язані дотримуватися власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок.

Покликаючись на відповідні норми чинного законодавства, позивач просила суд усунути перешкоди в користуванні власною земельною ділянкою шляхом: зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати (знести) капітальну огорожу з конструктивними елементами, що розділяє земельні ділянки з кадастровим № :01:001:0653 по АДРЕСА_1 та кадастровим № :01:001:0662 по АДРЕСА_2 ; знести самочинно побудовану вуличну вбиральню та вигрібну яму під нею, як такі, що збудовані з порушенням нормативно-правових актів у галузі будівництва, санітарних норм та правил добросусідства та відновити межу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0653 по АДРЕСА_1 у відповідності до плану земельної ділянки, зазначеному в технічній документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати (знести) капітальну огорожу з конструктивними елементами, що розділяє земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ; знести частину ухилу даху будівлі, що спрямована та заходить на земельну ділянку позивача; знести самочинно побудовану вуличну вбиральню та вигрібну яму під нею, як такі, що збудовані з порушенням нормативно-правових актів у галузі будівництва, санітарних норм та правил добросусідства та відновити межу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0653 по АДРЕСА_1 у відповідності до плану земельної ділянки, зазначеному в технічній документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Крім цього, позивач просила вирішити питання розподілу судових витрат /т. 1 а.с. 3-10/.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий № :01:001:0653), шляхом демонтажу (знесення) за власний рахунок самочинно побудованої вуличної вбиральні та вигрібної ями під нею.

Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий № :01:001:0653), шляхом демонтажу (знесення) за власний рахунок: капітальної огорожі з конструктивними елементами, що розділяє земельні по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3 ; частини ухилу даху прибудованої до житлового будинку господарської будівлі, що спрямована та заходить на земельну ділянку ОСОБА_1 та знаходиться по АДРЕСА_3 ; самочинно побудованої вуличної вбиральні та вигрібної ями під нею.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в рівних долях з кожного.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди скасувати, в цій частині постановити рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та представника відповідачів, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом та матеріалами справи встановлено, що позивач є власником земельної ділянки (кадастровий № :01:001:0653), що розташована по АДРЕСА_1 .

Зазначена обставина сторонами не оспорюється та підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 16.09.2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2463, витягом з Державного реєстру правочинів від 16.09.2011 року /т. 1 а.с. 13-14, 15/.

Рішенням Люблинецької селищної ради Ковельського району № 7/10 від 30.07.2003 року відповідачу ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку у власність /т. 1 а.с. 98/.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1113, наданої на вимогу суду КП «Волинське ОБТІ», будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , присвоєно адресний номер 48.

Згідно матеріалів цієї ж інвентаризаційної справи, на вказаній земельній ділянці відповідачем ОСОБА_3 побудовано житловий будинок та інші господарські споруди, в тому числі хлів «Б-1» побудовано самовільно (станом на 19.09.2018 року).

Право власності на вказані будівлі не зареєстровано, що визнав відповідач ОСОБА_3 та підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 .

Рішенням Люблинецької селищної ради Ковельського району № 22-39/2018 від 21.11.2018 року, ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 /т. 1 а.с. 96/.

Таким чином, на даний час відповідач ОСОБА_6 є суміжним користувачем земельної ділянки, що належить позивачу. Представник відповідача ОСОБА_3 визнав дану обставину в судовому засіданні.

Вказана земельна ділянка на даний час не приватизована, технічна документація на вказану земельну ділянку на даний час не виготовлена, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитаних в судовому засіданні. Не оспорюється дана обставина і відповідачем ОСОБА_3 .

Рішенням Люблинецької селищної ради Ковельського району № 3-10/2011 від 11.01.2011 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4 ..

Цим же рішенням надано у власність відповідачу ОСОБА_4 земельну ділянку площею 994 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 /т. 1 а.с. 108/.

Таким чином, на даний час відповідач ОСОБА_4 є суміжним землевласником земельної ділянки, що належить позивачу.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 3613759, наданої на вимогу суду КП «Волинське ОБТІ», відповідач ОСОБА_4 є забудовником на вказаній земельній ділянці та власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, а тому додатковому доказуванню не підлягають.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року в даній справі призначено комплексну судову будівельно-технічну експертизу та судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено відповідні питання /т. 1 а.с. 162-164/.

Згідно висновку експерта № 116, складеного 30.06.2020 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи, встановлено, що розташування житлового будинку (літ. КЖ), площею забудови 131,87 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_4 за кадастровим номером: :01:001:0662, що розташований вздовж межі земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0653 по АДРЕСА_1 , не суперечить вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Розташування господарських будівель (КН1 та КН2) площами забудови 127,88 кв.м. та 3,02 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_4 за кадастровим номером: :01:001:0662, що розташовані вздовж межі ділянки з кадастровим номером: :01:001:0653 по АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва в частині п. 3.25* ДБН 360,92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями, за ступенем їх вогнестійкості, відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1), повинні становити не менше 8м.

Фактична відстань від господарської будівлі (КН1), площею забудови 127,88 кв.м. ( АДРЕСА_2 ) та господарської будівлі (КН2), площею забудови 3,02кв,м. ( АДРЕСА_2 ) - до господарської будівлі (КН), площею забудови 94,16 кв.м., що розташована на суміжній земельній ділянці ( АДРЕСА_1 ), наступна: КН1 - 4,95 - 4,98 м.п. та 3,84 - 5,70 м.п.

Крім цього, відповідно до вказаного висновку експерта, розташування житлового буднику (літ. КЖ), площею забудови 106,58 кв.м. та прибудованої зблокованої господарської будівлі (КН), площею забудови 40,95 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_3 , що розташовані вздовж межі земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0653 по АДРЕСА_1 , не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва в частині п. 3.25* ДБН 360.92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями, за ступенем їх вогнестійкості, відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1), повинні становити не менше 8 м.

Фактична відстань від житлового будинку (КН), площею забудови 106,58 кв.м. ( АДРЕСА_3 ) до житлового будинку (КЖ), площею забудови 143,53 кв.м., що розташований на суміжній земельній ділянці ( АДРЕСА_2 ), наступна: 4,64-11,87 м.п. Фактична відстань від господарської будівлі (КН), площею забудови 40,95кв.м, ( АДРЕСА_3 ) - до господарської будівлі (КН), площею забудови 94,16 кв.м,, що розташована на суміжній земельній ділянці ( АДРЕСА_2 ), наступна: 1,99-4,31 м.п.

Використання земельних ділянок за кадастровими номерами:

:01:001:0653, площею 0,0962 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , та за кадастровим номером :01:001:0662, площею 0,0994 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , власником якої ОСОБА_4 , відбуваються з порушенням землекористування, оскільки координати по фактичному місцю розташуванню вищевказаних земельних ділянок не відповідають координатам, що нанесені, відповідно до даних у Державному земельному кадастрі, яка виконана ТОВ «Центр Ковельгеодезія».

Фактичне розташування житлового будинку (КЖ), площею забудови

131,87 кв.м, та господарської будівлі (КН), площею забудови 127,88 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_4 , відносно меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не суперечить існуючим вимогам щодо землекористування на ці земельні ділянки.

Фактичне розташування господарської будівлі (КН), площею забудови 3,02 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_4 , відносно меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам, щодо відстані до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни, яка повинна становити не менше 1,0 м., що зазначено в частині п. 3.25* ДБН 360.92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та яка становить 0,33-0,33м.п.

Існуючі межі та площа земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , мають розбіжності з межами та площею, вищенаведеної земельної ділянки згідно технічної документації. Крім цього, координати по фактичному місцю розташування даної земельної ділянки не відповідають координатам, що нанесені, відповідно до даних у Державному земельному кадастрі, яка виконана ТОВ «Центр Ковельгеодезія».

Встановлення факту порушення землекористування в частині накладання (не накладання) земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3 , відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів, не представляється можливим через відсутність технічної та правовстановлюючої документації на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_3 . Однак, враховуючи межі земельної ділянки за кадастровим номером ;01:001:0662, відповідно до даних у Державному земельному кадастрі, належної ОСОБА_1 , вбачається порушення землекористування з боку суміжних землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , в частині зведення будівлі та огорожі по межі суміжної земельної ділянки, виконаної ТОВ «Центр Ковельгеодезія».

Фактичне розташування житлового будинку (КЖ), площею забудови 106,58 кв.м. та прибудованої господарської будівлі (КН), площею забудови 40,95 кв.м. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_3 , відносно меж суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , не відповідають нормам щодо відстані до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни яка повинна становити не менше 1,0 м., що зазначено в частині п. 3.25* ДБН 360.92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та яка становить - 0,41-0,55м.п.

Через відсутність графічної (технічної) документації, а саме топографічної зйомки з вертикальними відмітками земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 та знаходиться по АДРЕСА_1 , станом на час набуття права власності, встановити чи мала місце зміна вертикального планування вищевказаної земельної ділянки не представляється можливим.

В додатках до висновку експерта № 116 в частині топографо-геодезичних вишукувань, виконаних ТзОВ «Центр Ковельгеодезія», зображено схему розташування поперечних профілів та поперечні профіля 1-4 щодо відмітки поверхні землі земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 та знаходиться по АДРЕСА_1 , по відношенню до верхньої відмітки поверхні землі суміжних земельних ділянок, що належать ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , станом на момент проведення дослідження /т. 2 а.с. 2-39/.

З висновоку експерта в сукупності із додатком до нього топографо-геодезичною зйомкою /т. 2 а.с. 33/ убачається, що межа земельної ділянки, належної позивачу, знаходиться поза межами капітальної огорожі земельної ділянки, що перебуває в користуванні ОСОБА_6 . При цьому, капітальна огорожа з конструктивними елементами, що розділяє земельні ділянки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3 , знаходиться на території земельної ділянки, належної позивачу, що, в свою чергу, спростовує доводи відповідача ОСОБА_3 про належне погодження меж земельних ділянок з попереднім власником суміжної земельної ділянки; крім цього, прибудована до житлового будинку господарська будівля, що розміщена на території земельної ділянки користувача ОСОБА_6 , та самочинно побудована вулична вбиральня та вигрібна яма під нею побудовані відповідачем ОСОБА_3 з порушенням чинних будівельно санітарних норм, що спростовує доводи останнього про відсутність перешкод в користуванні позивачем власною земельною ділянкою.

Таким чином судом першої інстанції на підставі досліджених доказів встановлено що позивачу дійсно чиняться певні перешкоди з боку суміжних землекористувачів (землевласників), що порушує законні права та інтереси позивача, як власника земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно положень ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно вимог п.п. г), е) ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ч.ч.1, 2 ст. 103 ЗК України).

Згідно вимог ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , зокрема, в частині позовних вимог до ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, оскільки були предметом розгляду і повно, і всебічно досліджені судом першої інстанції.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 4 жовтня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 січня 2022 року.

Головуючий

Судді :