Номер провадження 22-ц/804/492/22
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року

справа № 219/11262/21

провадження № 22-ц/804/492/22

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мальованого Ю.М., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 219/11262/21 за позовом Акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»,

на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2021 року (суддя Худіна О.О.), ухваленого в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області, повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В жовтні 2021 року АТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулося до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до норм споживання та встановлених цін на газ. Так, Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачу своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами надання населенню послуг по газопостачанню, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 1999 року № 2246, та Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, а згідно особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість складає 11 163,12 грн, яка утворилась в період з 01.05.2015 по 31.08.2021 внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, а також заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 472,12 грн, інфляційних витрат у сумі 5 109,53 грн 3% річних у сумі 1 640,05 грн. У порушення вимог закону відповідач не вживає заходів щодо погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду.

Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь основний борг в розмірі 11 163,12 грн, який утворився в період з 01.05.2015 по 31.08.2021 року внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, а також заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 472,12 грн, інфляційні витрати в сумі 5 109,53 грн, 3% річних в сумі 1 640,05 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2021 року в задоволенні позову АТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок не може свідчити, що саме він є споживачем наданих послуг з газопостачання, тобто позов подано до неналежного відповідача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, АТ «Донецькоблгаз» посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач ОСОБА_1 є власником житла, за яким наявна заборгованість за надані послуги з газопостачання, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 28 квітня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. 1-й Пушкінський, б. 21 у ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» , яке надає послуги з газопостачання, відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ за період з 01.05.2015 по 31.08.2021, яка складає 11 163,12 грн.

Крім того, відповідач також має перед позивачем заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 472,12 грн за період з 01.05.2015 по 31.08.2021.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга АТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок не може свідчити, що саме він є споживачем наданих послуг з газопостачання, тобто позов було подано до неналежного відповідача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з довідкою КП «Бахмутське БТІ» будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори 06.10.2008 року.

Крім того, апеляційний суд враховує той факт, заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 05 квітня 2017 року підписана відповідачем у справі - ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що саме ОСОБА_1 на праві власності належить будинок, за яким є заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, безпідставним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги до будинку, власником якого є відповідач.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплат за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Суд виходить з вимог статей 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Донецькоблгаз» в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 11 163,12 грн, а також за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 472,12 грн підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості та інфляційних витрат, апеляційний суд виходить з приписів статті 625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання , вираженого в національній валюті, та три відсотка річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.

Таким чином, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України в межах останніх трьох років, які передували зверненню до суду з позовом, апеляційний суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, зокрема інфляційні збитки в розмірі 1 683,21 грн, 3% річних в розмірі 809,17 грн.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «Донецькоблгаз».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 1 744,35 грн та судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 616,53 грн, що в загальному розмірі становить 4 360,88 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» задовольнити частково.

Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2021 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11 163 (одинадцять тисяч сто шістдесят три) гривні 12 копійок, за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 472 (чотириста сімдесят дві) гривні 12 копійок, 3% річних від простроченої суми в розмірі 809 (вісімсот дев`ять) гривень 17 копійок та інфляційні збитки в розмірі 1 683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три) гривні 21 копійка.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом у суді апеляційної інстанції в сумі 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 88 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: Ю.М. Мальований

Я.В. Хейло