КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/248/2022 Доповідач - Кулікова С.В.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів - Заришняк Г.М.
при секретарі - Русинчук І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ №82-к від 04.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », виданий Таврійським національним університетом ім. В.І. Вернадського.

Поновлено ОСОБА_1 , на роботі на посаді проректора з науково-педагогічної діяльності та міжнародних зв`язків Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського з 15 березня 2019 року.

Стягнуто з Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 15.03.2019 року по 08.07.2021 року у розмірі 411 326,76 грн.

Стягнуто з Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 21 000,00 грн.

Стягнуто з Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського на користь держави судовий збір у розмірі 5 714,87 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2022 року апеляційну скаргу представника відповідача Таврійського національного університету ім.. В.І. Вернадського адвоката Кузьмича Григорія Васильовича залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 рокузалишено без змін.

25 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилаючись на те, що вирішивши справу по суті позовних вимог, суд в рішенні не вирішив питання про судові витрати, що були понесені позивачем на стадії розгляду судом апеляційної скарги, просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції в сумі 18 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи заяви та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому колегія суддів вважала можливим провести розгляд заяви за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту вказаної норми ЦПК України вбачається, що суд, може ухвалити додаткове рішення у справі і вирішити питання про відшкодування судових витрат у разі неможливості стороною подати докази на підтвердження понесених нею витрат за наявності двох умов, подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення і на підставі відповідної заяви, зробленою стороною до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, що першою заявою по суті сторони позивача в апеляційній інстанції був відзив на апеляційну скаргу, в якому не зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

19 січня 2022 року судом апеляційної інстанції ухвалено у справі судове рішення та підстав, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, для розподілу судових витрат не було.

Лише 25 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, до якої було долучено: копію договору про надання правової допомоги від 17 квітня 2019 року, копію детального опису послуг наданих адвокатом від 19 січня 2022 року та акт виконаних робіт № 7-ц/22 від 19 січня 2022 року.

З вище викладеного вбачається, що позивачем в порушення вищенаведеної процесуальним законом процедури під час подання першої заяви по суті спору (відзиву на апеляційну скаргу) не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а в подальшому до закінчення судових дебатів не було подано заяви про неможливість подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, а також такі докази не було подано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (постанова Київського апеляційного суду від 19 січня 2022 року).

Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_3 адвоката Ніколенка Євгена Анатолійовича та ухвалення додаткового рішення, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткової постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 02 червня 2022 року.

Головуючий: Судді: