Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 390/1512/21
Номер провадження 2/390/834/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 травня 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
за участі секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив скасувати арешт, накладений на його майно згідно постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження № 26445846 від 12.05.2011, яка винесена головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаповал О.В. та виключити майно з реєстру обтяжень.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2021 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 390/1512/21.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.
Представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Право на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням положень статті 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині 1 статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просить зняти арешт із належного йому майна, оскільки наявність такого обтяження порушує його права, як власника.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Так, на час прийняття державним виконавцем рішення про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 12.05.2011 діяли норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999.
За змістом частин 1, 2, 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Частиною 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 передбачалося, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.
Наслідки завершення виконавчого провадження визначались статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999. Відповідно до частини 1 цієї статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з частинами 2, 3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Аналогічні положення закріплені в ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено дій щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно завершене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та знищене за закінченням строку зберігання, захист прав позивача у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, в зв`язку з чим вимоги позивача підлягають захисту шляхом скасування арешту, накладеного на підставі постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаповал О.В. про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження № 26445846 від 12.05.2011.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту задовольнити.
Зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_1 , згідно постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 12.05.2011, № 26445846, яка винесена головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаповал О.В..
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2022.

Головуючий: Н. М. Кондрацька