Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/472/22

номер провадження 2/695/672/22

23 травня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що в лютому 2022 р. позивачка дізналася, що відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. відкрито виконавче провадження №68508552 від 04.02.2022 по примусовому виконанню виконавчого напису №2259 від 14.01.2022, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., за яким з позивачки на користь АТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість у розмірі 33106,13 грн. Позивачка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та дізналася, що вона являється боржником за кредитним договором №01 від 16.06.2016 р. Позивачка зазначає, що вона дійсно укладала кредитний договір, але всі кошти вже повернула, тому сума заборгованості вказана у виконавчому написі, який пред`явлено до примусового виконання є необґрунтованою, нічим не підтверджена, що нівелює положення про безспірність заборгованості. Жодних листів з вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору вона від банку не отримувала, чим була позбавлена можливості оспорити вимоги.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача, не відповідає дійсній сумі заборгованості, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача.

У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.02.2022 року було вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні з примусового виконання оскаржуваного напису.

Відповідачем 13.05.2022 та повторно 23.05.2022 р. на електронну адресу суду було направлено заяву про визнання позовних вимог.

У судове засідання позивач не з`явилася, але скерувала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягала повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився та 17.05.2022 р. на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій просив винести рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. усудове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №2259 про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) заборгованості за кредитним договором №01 від 16.09.2016 року, укладеним з Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (стягувач). У виконавчому написі вказано: Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.11.2020 р. по 21.11.2021 р. Сума заборгованості складає 33106,13 грн., в тому числі:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту 20583,62 грн.;

-прострочена заборгованість за комісією 0 грн.;

-прострочена заборгованість за процентами 12522,51 грн.;

-строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн.;

-строкова заборгованість за комісією 0 грн.;

-строкова заборгованість за процентами 0 грн.

На підставі даного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. 04.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68508552 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа №357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц).

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Нотаріусом не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також банком (відповідачем по справі) не надано документів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про наявність заборгованості перед вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень та її отримання боржником), а також встановити скільки часу пройшло з дня виникнення права вимоги.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що відповідачем визнані позовні вимоги, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства та має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з Державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати на загальну суму 1488,60 грн. (судовий збір за подачу позовної в сумі 992,40 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 грн.).

На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 744,30 грн.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 16.02.2022 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, шо не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 2259, вчинений 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» невиплачених грошових коштів в сумі 33356,13 грн. грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 744,30 грн.

Повернути з державного бюджету позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову за квитанцією №60950315 від 14.02.2022 р. на суму 992,40 грн., що становить 496,20 грн.

Повернути з державного бюджету позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову за квитанцією №60950340 від 14.02.2022 р. на суму 496,20 грн., що становить 248,10 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , адреса: вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070.

Суддя М.Ю. Степченко