Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 707/897/21
Провадження 2/711/390/22
РІШЕННЯ
25 травня 2022 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,
за участю відповідача - ОСОБА_1
представника відповідача Кулика А.О.
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Ухвалою суду від 07.06.2021 справу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду справи № 707/897/21 (провадження № 2/711/2130/21).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.01.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ150189. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Тож, 27.05.2020 в м. Черкаси по вул. Чехова, 43, відбулась страхова подія за участю транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_2 », а саме внаслідок падіння залишеного поряд мотоциклу «Мінськ 125», державний номерний знак « НОМЕР_3 » пошкоджено даний транспортний засіб. Відповідно до висновку інспектора управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП від 27.05.2020 було встановлено, що страхувальник припаркував транспортний засіб, а через деякий час виявив пошкодження. Згідно Протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення було підтверджено, що транспортний засіб «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 » внаслідок падіння мотоциклу «Мінськ 125», державний номерний знак « НОМЕР_3 » було пошкоджено передню ліву частину транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Згідно Акту огляду транспортного засобу встановлено пошкодження транспортне засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме деформацію в трьох місцях передньої лівої частини. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту на підставі рахунку № 106 від 29.05.2020 року вартість відновлювального ремонту становить 6 500, 00 грн. За Договором № АМ150189 франшиза становила 3 400, 00 грн. Так, страхе відшкодування було зменшено на розмір франшизи. На підставі вище зазначеного страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 3 100,00 грн. Так, згідно пояснень відповідача зазначено, шо саме його мотоцикл під час падіння пошкодив дзеркалом транспортний засіб «Mazda», державний номерний з « НОМЕР_1 ». Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1166 ЦК України у відповідача вини зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.
А тому звернулись до суду та просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3 100, 00 грн. А також судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.06.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
16.07.2021 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та непідтвердженою жодним належним доказом, а тому, на його думку, вона не може бути задоволена. Зазначає, що предметом Договору добровільного страхування наземного транспорту № AM 150189, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 (страхувальник) були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Maздa», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Тож, 27 травня 2020 року в м. Черкаси по вул. Чехова, 43 відбулася подія, а саме пошкодження транспорту засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та мотоциклу «Мінськ 125», державний номерний знак « НОМЕР_3 ». Патруль поліції, що приїхав на виклик відібрав у нього пояснення, з яких вбачається, що 27 травня 2020 року близько 14 год. 30 хв. за адресою: вул. Чехова, 43 на місці для паркування він припаркував свій мотоцикл «Мінськ», поставивши на підніжку. Відійшовши ненадовго, залишив його там і повернувшись за 10 хвилин помітив, що мотоцикл упав на землю та при падінні дзеркалом, нібито трохи пошкодив передню ліву частину автомобіля «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У мотоцикла при падінні також пошкоджено дзеркало. Таким чином, на момент події він, ОСОБА_1 , був відсутній на місці події, а тому своїми діями чи бездіяльністю ніяким чином не міг заподіяти шкоду автомобілю «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Як передбачено частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України, на яку посилається позивач, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тож, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Зазначає, що його вина у настанні вищезазначеної події не встановлена жодним документом, в тому числі постановою, ухвалою чи вироком суду. Надані позивачем докази до позовної заяви також не містять жодного підтвердження моєї вини у настанні вказаної події. Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію не є підставою для стягнення з відповідача в порядку регресу суми завданих збитків, які були відшкодовані ОСОБА_2 . Інших доказів (протоколів, записів камер відео спостереження, висновки експертиз та ін.) вини саме відповідача ОСОБА_1 позивачем до суду не надано. Крім того,вважає, що поданий позивачем страховий акт та розрахунок страхового відшкодування не може бути взятий судом до уваги, оскільки не визначає чіткого та об`єктивного розрахунку завданих збитків. Оскільки відсутні докази його вини у завданні шкоди ОСОБА_2 , вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.
В свою чергу, 03.08.2021 представником ПрАТ «СК Україна» Каплею Я.С. до суду подано відповідь на відзив, у якому наполягали на доводах викладених у позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Наголошують на тому, що у матеріалах справи наявні пояснення відповідача, де чітко викладено обставини пошкодження транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Відповідачем у поясненнях було зазначено, що 27.05.2020 року на парковці було залишено свій мотоцикл «Мінськ 125» державний номерний знак НОМЕР_3 , який в подальшому впав та при падінні пошкодив транспортний засіб «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Також відповідач описав завдані пошкодження, а саме: вм`ятина з лівої сторони водія спереду, що повністю відповідає пошкодженням, що було зафіксовано в Акті огляду транспортного засобу, який наявний у матеріалах. До того ж, дані пояснення записано зі слів відповідача, ним прочитано та підписано. Отже, відповідач жодним чином не спростовував та не заперечував, що шкоду транспортному засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 » було завдано з його вини. Вказують, що законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювана шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Відтак, відповідачем не надано жодних доказів, які б доводили відсутність вини у спричиненні шкоди. А тому просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18.04.2022 залучено ОСОБА_2 до участі у справі у якості третьої особи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просили розгляд справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують та просили задовольнити у повному обсязі.
У судовому засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили відмовити у повному обсязі з доводів викладених у відзиві на позовну заяву, наголошуючи, що жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у пошкодженні автомобіля ОСОБА_2 у матеріалах справи не має та позивачем не надано. На парковці був припаркований автомобіль ОСОБА_2 та його мотоцикл, але відсутні будь - які докази, з яких причин він упав, оскільки в цей час на місці події не було ані власника автомобіля, ані його самого ( ОСОБА_1 ), і коли вони підійшли на місце події то мотоцикл лежав долі, а автомобіль вже був пошкоджений. Будь яких дій з його боку на пошкодження авто вчинено не було. Крім того, на цього не складався протокол про притягнення до будь-якої відповідальності, а лише були відібрані пояснення працівниками поліції, які не можуть бути доказом його вини. Тож посилаючись на доводи, викладені у відзиві просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.
Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.05.2020, складеного інспектором роти 2 взводу 2 Дахно І.А. за заявою ОСОБА_2 , що 27.05.2020 о 13 год. 30 хв., за адресою: вул. Чєхова, 43, заявник припаркував свій автомобіль «Mazda» СХ-5, державний номерний знак « НОМЕР_1 » та пішов у своїх справах, а коли повернувся через 50 хв., то почув глухий удар, а коли підійшов до свого автомобіля, то виявив як невідомий чоловік піднімає мопед «Мінськ», який під час падіння пошкодив автомобіль заявника.
Працівниками поліції було відібрано пояснення у ОСОБА_2 , який є власником припаркованого пошкодженого автомобіля «Mazda» СХ-5, державний номерний знак « НОМЕР_1 », та ОСОБА_1 власника припаркованого мотоцикла «Мінськ».
З відібраних пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній припаркував свій автомобіль та залишив його, а коли повернувся через 50 хв. та підходячи до автомобіля почув глухий удар, а коли підійшов до автомобіля, то побачив як невідомий чоловік піднімає мопед «Мінськ», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який під час падіння пошкодив передню ліву дверку, а саме: вм`ятина та пошкодження лакофарбового покриття.
Згідно пояснень відібраних у ОСОБА_1 , останній вказує, що припаркував свій мотоцикл «Мінськ», державний номерний знак « НОМЕР_3 », поставивши на підніжку. Відійшовши ненадовго, залишив його там. Повернувшись за 10 хв., помітив, що його мотоцикл упав на землю та при падінні, пошкодив дзеркалом авто «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме виявив вм`ятину з лівої сторони водія спереду. У мотоцикла при падінні пошкодилось дзеркало, а саме відламалось.
Між тим, 13.01.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ150189.
Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
Тож, страхувальник 27.05.2020 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (Авто КАСКО).
Відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 27.05.2020 встановлено пошкодження транспортного засобу «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме: деформація в трьох місцях передніх лівих дверей.
Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту на підставі рахунку № 106 від 29.05.2020 року вартість відновлювального ремонту становить 6 500, 00 грн.
Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ150189 страхова сума автомобіля становить 680 000грн, а безумовна франшиза за ризиками «АК ДТП» та «АК ІВЛ» становить 0,50 % від страхової суми, тобто 3 400, 00 грн.
Тож, страхове відшкодування було зменшено на розмір франшизи та на підставі вище зазначеного страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 3 100,00 грн.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Суд зазначає, що частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За приписами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
З урахуванням зазначених норм ЦК України, для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, в першу чергу необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, відтак цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.
Відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, тобто необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії.
Крім того, відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як встановлено в судовому засіданні, будь-які докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у заподіянні шкоди автомобілю «Mazda», державний номерний знак « НОМЕР_1 » у матеріалах справи відсутні, до адміністративної чи кримінальної відповідальності щодо даної події він не притягувався. Як було зазначено вище, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи всів наведені доводи, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди не підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 4, 13, 15, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, -
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25.05.2022.

Головуючий: Н. М. Кондрацька