Справа № 186/75/22
Провадження № 2-н/0186/5/22
У Х В А Л А

26 січня 2022 року м.Першотравенськ

Суддя Першотравенськийого міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2 .

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , остання просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з 2 другою ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки стягувачем заявлено вимогу, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.161 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці її право звернення до суду у порядку позовного провадження, оскільки відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-167 ЦПК України, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з боржника ОСОБА_2 , відмовити.

Роз`яснити заявниці її право звернення до суду у порядку позовного провадження, оскільки відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: С.С. Кривошея.