Справа № 131/394/22
Провадження № 2/131/278/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2022 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Балтака Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витратна дитину,-

встановив:

У травні 2022 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі, який рішенням Іллінецького районного суду Віненицької області від 30 жовтня 2020 року справа № 131/1141/20 розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину, доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Позивач зазначає, що їх доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 12 січня 2021 року встановлено інвалідність, а саме у останньої діагностовано - туберозний склероз та інші уточнені форми епілепсії. Вказані захворювання мають досить серйозний характер з?тяжкими наслідками, тому лікування при такому діагнозі потребує значних коштів, які позивач не має можливості заробити оскільки виховує свою дитину самостійно, а батько ОСОБА_3 відповідач у справі не бере жодної участі у вихованні доньки та на даний час має значну заборгованість по сплаті аліментів у сумі 16074,45 гривень. За таких обставив позивачу досить складно утримувати дитину-інваліда та витрачати чималі кошти на підтримуюче лікування, що дозволяє дитині зменшити періодичність та тривалість епілептичних нападів, тим самим зменшити ризик важких відхилень у розумовому та фізичному розвитку.

Загальна сума витрат на лікування доньки із супутніми витратами становить 21 779,22 гривні половину яких тобто 10 889,10 гривень, з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь, а також вирішити питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої судом постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задовольнити із наступних підстав.

Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей.

Так, судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллінецького районного суду Віненицької області від 30 жовтня 2020 року справа № 131/1141/20 розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 (а.с.14)

На підставі виконавчого листа виданого 16 березня 2020 року на підставі рішення Іллінецьким районним судом Вінницької області справа від 05 лютого 2020 року справа № 131/1247/19 (а.с.15) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 23 вересня 2019 року і до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 віку трьох років.

Як вбачається із розрахунку заборгованості серії АСВП № 60375223 Іллінецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.16) у ОСОБА_4 із липня 2021 року по 31 березня 2022 року була заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі 16 074, 45 гривень.

Неповнолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Як вбачається зі змісту медичного висновку № 1 від 12 січня 2021 р. (а.с.18) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 діагностовано туберозний склероз та інші уточнені форми епілепсії.

Згідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенко Вінницької обласної ради» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на лікуванні у стаціонарі даного закладу охорони здоров`я у період часу із 03 грудня по 11 грудня 2020 р. та з 14.08.2020 р. по 20.08.2020 р. із проведенням лікування препаратами «сабріл», «кеппра». Стан при виписці: у відділенні спостерігались судоми. Лікувальні рекомендацї: облік у сімейного лікаря, прийняття препаратів «сабріл» та «кеппра» у визначеній дозировці (а.с. 10-21).

Згідно змісту довідки комунального підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Іллінецької міської ради Вінницької області від 12.01.2021 р. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на диспансерному обліку з приводу туберозного склерозу. Потребує постійного амбулаторного дороговартісного лікування (а.с. 17).

Позивач понесла додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають в придбанні ліків та оплати медичних послуг (а.с. 22-28).

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2022 р. у цивільній справі № 131/731/21 із відповідача на користь позивача стягнуті додаткові витрати на утриманні неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 419,81 (дванадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 81 коп.) грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, що вбачається з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини та частини 7 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно змісту частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 11 даного Закону України передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Змістом статті 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до змісту пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 р. у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19).

Як вбачається із матеріалів справи малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє на епілептичну хворобу та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, а також знаходиться на диспансерному обліку з приводу туберозного склерозу і потребує постійного амбулаторного дороговартісного лікування. Позивач надала суду докази понесення нею додаткових витрат на лікування доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується прибутковими накладними та квитанціями про оплату за проведення аналізів, надання медичних послуг, за медикаменти, загальна сума яких становить 21 779,20 (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять гривень 20 коп.) грн.

Крім того, бере до уваги, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2022 р. у цивільній справі № 131/731/21 із відповідача стягнуті додаткові витрати на утриманні неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 419,81 (дванадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 81 коп.) грн., які понесла позивач за попередній період.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Положеннями статей 76, 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач на виконання вимог частин 1-3 статті 150 СК України та приписів Закону України «Про охорону дитинства» на момент понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини (оплату лікування) приймав та/або станом на поточний момент приймає участь у вихованні своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відсутні докази піклування відповідача про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та не вживає заходи з метою бути присутнім у житті своєї доньки в якості батька. Вищенаведені обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем свого обов`язку, як батька приймати участь в утриманні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків незалежно від того з ким проживає дитина, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача за лікування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму у розмірі 10 889,61 (десять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 61 коп.) грн. як додаткові витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу сторони позивача, враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правничої допомоги № 143 від 04 листопада 2021 р. (а.с.29-31) та сплатила гонорар у розмірі 1 000,00 (однієї тисячі гривень 00 коп.) грн., що підтверджується квитанцією № 143 від 06.04.2022 р. (а.с.33).

Зазначені витрати пов`язані з розглядом цієї справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, а тому, зважаючи на те, що позовні вимоги були задоволені повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 (одну тисячу гривень 00 коп.) грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, з урахуванням змісту частини шостої статті 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач була звільнена від їх сплати за подання позовної заяви відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» вважає, що у даному випадку наявні підстави для стягнення із відповідача на користь держави судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 150, 180, 183, 185 СК України, ст.ст. 13, 82, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ухвалив:

Позов задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 889,61 (десять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 61 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 (одну тисяча гривень 00 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: