ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1266/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Петренко М.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Шишки Ю.М., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Аркада», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просила:

- визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 майнові права за договором №82696 про участь у фонді фінансування будівництва від 2 жовтня 2017 року;

- перевести всі права та обов`язки позичальника за договором про іпотечний кредит №82696 від 2 жовтня 2017 року та іпотекодавця за іпотечним договором №82696 від 2 жовтня 2017 року на ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада» внести зміни до договору №82696 про участь у фонді фінансування будівництва від 2 жовтня 2017 року, договору про іпотечний кредит №82696 від 2 жовтня 2017 року та іпотечного договору №82696 від 2 жовтня 2017 року з урахуванням майнових прав ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 та обов`язків зі сплати кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 4 серпня 2017 року між сторонами було укладено шлюб. Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_2 уклав договір з Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Аркада» про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надає кошти для будівництва квартири, і після закінчення будівництва має отримати права на спірну квартиру. Половина грошових коштів за договором була внесена позивачкою, а інша половина коштів була сплачена за рахунок кредитних коштів за кредитним договором, у забезпечення якого в іпотеку була надана квартира. За умовами договору про участь у фонді фінансування будівництва запланованою датою введення будинку в експлуатацію є 30 червня 2018 року, але станом на день звернення до суду будинок так і не було добудовано. 29 лютого 2020 року шлюб між сторонами розірвано, оскільки подружнє життя не склалося. Як зазначає позивач, вона виплачувала і продовжує виплачувати кредит за недобудоване житло, що підтверджується банківськими квитанціями. Вказує, що оскільки умови договору про участь у фонді фінансування будівництва фактично були виконані нею, тому належним способом захисту її прав є визнання за нею майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 за договором про участь у фонді фінансування будівництва, а також прав та обов`язків іпотекодавця за договором іпотеки.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 червня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

3 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків та уточнена позовна заява в якій позивач просить:

- визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 за договором №82696 про участь у фонді фінансування будівництва від 02 жовтня 2017 року, що був укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Аркада»;

- визнати за ОСОБА_1 права та обов`язки позичальника за договором про іпотечний кредит № 982696 від 2 жовтня 2017 року, а також права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором № 82696 від 2 жовтня 2017 року, що були укладені між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Аркада».

4 серпня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/11171/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 1 грудня 2021 року, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Аркада».

Розгляд справи, призначений на 1 грудня 2021 року відкладено на 11 січня 2022 року.

2 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення АТ «КБ «Аркада», в яких представник третьої особи просив розгляд справи провести у його відсутність та пояснив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі № 910/14861/20, замінено управителя Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будеволюція» з Акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «АРКАДА» на нового управителя - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал». На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі № 910/14861/20 між АТ АКБ «АРКАДА» та новим управителем ТОВ «ФК «ГАРАНТ КАПІТАЛ» укладено Акт приймання-передачі № 24 від 16 квітня 2021 року, відповідно до якого сторони підтверджують, що АТ АКБ «АРКАДА» передало, а новий управитель прийняв справи довірителів житлового будинку АДРЕСА_2 , у складі: житлові будинки з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва, що є складовою частиною об`єкта будівництва: житлові масиви у Дарницькому районі м. Києва, у кількості 500 (п`ятсот) справ згідно Опису №24 від 16 квітня 2021 року до Акту, в тому числі новому управителю передано справу довірителя ОСОБА_2 , Договір №82696 про участь у ФФБ від 2 січня 2017 року.

Таким чином, всю документацію що стосується Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою Товариства з обмеженої відповідальністю «Будеволюція» передано новому управителю Товариству обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал».

11 січня 2022 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 31 січня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

18 січня 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 100% майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 за договором №82696 про участь у фонді фінансування будівництва від 2 жовтня 2017 року.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що перший платіж на купівлю квартири у сумі 818104,41 грн. (76% вартості) було здійснено за особисті кошти позивача, подаровані їй батьком, для оплати решти 24% вартості квартири був отриманий кредит, погашення якого здійснювалося позивачем, про що свідчать банківські квитанції.

31 січня 2022 року у судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги просили задовольнити.

В судовому засіданні 31 січня 2022 року відповідач подав заяву про визнання позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Як визначено частиною 1 статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина 1 статті 179 ЦК України).

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення (частина 1 статті 181 ЦК України).

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами, встановленими статтями 331, 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відтак за змістом вищевказаних положень цивільного законодавства об`єкт цивільних прав набуває статусу нерухомого майна при існуванні таких обставин: завершення будівництва; прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації; здійснення державної реєстрації права власності на нього у встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що спірний об`єкт інвестування не прийнятий до експлуатації, а отже не набув статусу нерухомого майна.

Водночас стаття 177 ЦК України відносить до об`єктів цивільних прав майнові права, під якими розуміються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У разі інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, що здійснюється, зокрема, через фонди фінансування будівництва, майнове право на об`єкт інвестування можна визначити як «право очікування», що наділяє власника цього права певними, але не всіма правами власника майна, та засвідчує його правомочність отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Аналіз наведених норм сімейного та цивільного законодавства дає підстави для висновку, що набуті в період шлюбу майнові права щодо об`єкта незавершеного будівництва, підлягають поділу між подружжям як їх спільне сумісне майно.

Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Так, судом встановлено, що 4 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №1557. Після реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).

Під час перебування сторін в шлюбі, 2 жовтня 2017 року між АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 було укладено договір № 82696 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до якого ОСОБА_2 (довіритель) на підставі повного визнання та виконання ним правил фонду фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» взяв на себе обов`язки передати ПАТ КБ «Аркада» (управитель) кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування - квартири АДРЕСА_1 .

Пунктом 4 цього договору передбачено, що після отримання від довірителя коштів Управитель закріплює за довірителем об`єкт інвестування та видає Довірителю Свідоцтво про участь у фонді.

Згідно із Свідоцтвом про участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» (договір № 82696 від 2 жовтня 2017 року) за довірителем закріплено об`єкт інвестування - квартира АДРЕСА_3 , загальна площа 66,37 кв.м., закріплено за довірителем 66,37 кв.м. (100,00%), сума внесених коштів 1 081 699, 82 грн.

Отже, за договором № 82696 про участь у Фонді фінансування будівництва було сплачено 100% вартості об`єкту інвестування, тобто вчинено дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт інвестування.

Як свідчать матеріали справи та пояснили сторони, інвестування в житлове будівництво відповідно до умов Договору про участь у ФФБ частково здійснювалось за рахунок коштів, які належали позивачу на праві особистої власності, та частково у сумі 269 595,41 грн. за рахунок кредитних коштів відповідно до укладеного 26 жовтня 2017 року між АТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_2 . Договору про іпотечний кредит № 82696.

Також з метою забезпечення повернення кредитних коштів, 26 жовтня 2017 року між АТ АКБ «АРКАДА» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір №82696, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2286.

29 лютого 2020 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач повернення кредитних коштів за договором про іпотечний кредит №82696 від 2 жовтня 2017 року здійснювалась позивачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи банківськими квитанціями.

Вищенаведені обставини визнаються сторонами.

Як передбачено частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, в заяві про визнання позову, поданій 4 серпня 2021 року, відповідач підтвердив факт оплати частини вартості квартири за рахунок коштів, подарованих позивачеві її батьком, та факт виплати кредиту позивачем за рахунок особистих коштів. 31 січня 2022 року відповідач також визнав позовні вимоги з урахуванням зміни предмету позову та визнав обставини, зазначені у заяві про зміну предмету позову.

Крім того, як свідчать наявні в матеріалах справи банківські квитанції, позивачем вносилися кошти на сплату кредиту і після розірвання шлюбу між сторонами, в тому числі погашалась заборгованість за кредитним договором, визначена Додатковим договором про внесення змін та доповнень № 5 від 2 серпня 2021 року до договору про іпотечний кредит № 82696 від 26 жовтня 2017, а також сплачувалися щомісячні платежі, визначені цим Додатковим договором.

Обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин внесення коштів Управителю ФФБ та погашення кредиту позивачем за рахунок особистих коштів позивача або добровільності визнання цих обставин відповідачем судом не встановлено.

Як визначено частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач визнає позов, і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12-13, 76-81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Аркада», про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 100% майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 за договором № 82696 про участь у фонді фінансування будівництва від 2 жовтня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 10 816,99 грн.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа: Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Аркада» (01001, м. Київ, вул. Ольгинська, буд. 3, ідентифікаційний код 19361386).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 2 червня 2022 року

Суддя О.В. Якусик