Справа № 146/484/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Максимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду з заявою про забезпечення позову в справі про стягнення заборгованості за договором позики.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать відповідачеві ОСОБА_2 і знаходяться у нього або в інших осіб, в тому числі на ј частину квартири АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, з таких підстав.

Відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Видами забезпечення позову відповідно до ст. 150 ЦПК України є :

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя ) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема , в тому , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Так, позивачем до заяви додано копію довідки виданої комунальним підприємством «Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» про те, що станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано ј частину квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, не було подано жодних доказів щодо вартості вказаного майна.

Також суд наголошує, що мають бути наведені достатні підстави які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Саме лише припущення у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи зазначене та необґрунтованість ОСОБА_1 необхідності і накладення арешту на майно відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,153,260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі про стягнення заборгованості за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: І.В. Скаковська

Повний текст ухвали виготовлено 31 травня 2022 року.