Справа №465/539/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.06.2016 р. Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. За померлим ОСОБА_4 було зареєстроване майно, що входить до складу спадщини: частина спільної сумісної власності по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( Свідоцтво про право власності на квартиру №С-08377 від 18.032009 р., витяг про державну реєстрацію прав №29552589 від 05.04.2011 р.); будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ( Договір купівлі-продажу частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 26.03.2009 р. за реєстровим № 625; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22475846 від 14.04.2009 р.; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.08.1992 р.; за реєстровим № 2808; реєстраційне посвідчення №350 від 03.04.1993 р.; довідка Миколаївської сільської ради № 602 від 29.09.09 р.); земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0186, що розташована за адресою: Пустомитівський район, с. Гаї ( Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК №319180 від 02.11.2013 р.; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12119554 від 02.11.2013 р. о 10:09:30); земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0187, що розташована за адресою: Пустомитівський район, с. Гаї. (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 №319327від15.11.2013 р.; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомемайно про реєстрацію права власності №12837764від15.11.2013 р. о 09:06:05). Позивачка зверталася до П`ятої львівської державної нотаріальної контори із заяво про прийняття спадщини. В заяві ОСОБА_5 зазначала, що оскільки вона фактично проживала із спадкодавцем, то вважається такою, що прийняла спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадок. В обґрунтування відмови зазначено, зокрема, що у позивача та померлого спадкодавця зареєстровані різні місця проживання. Матір`ю позивачки являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 18.09.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 18.09.1974 р. Відтак, на момент смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_6 не являлася дружиною померлого спадкодавця та не входить до складу осіб, зазначених в ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Інших осіб, що у першу чергу мають право на спадкування за законом за померлим ОСОБА_4 немає. ОСОБА_3 зазначає, що померлий ОСОБА_4 являвся особою з інвалідністю (інвалід 1-ї групи) та потребував стороннього догляду, що підтверджується:пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 ; медичною довідкою №257 від 20.04.89 р.; медичною довідкою №15 від 18.01.1982 року.

Позивачка стверджує, що вона здійснювала постійний догляд за померлим батьком, що у зв`язку із смертю ОСОБА_4 з 10.06.2016 р. було припинено, що підтверджується: повідомленням Франківського відділу соціального захисту ЛМР від 04.08.2016 р. за № 2005/11-11754. Для догляду за батьком, позивач фактично проживала із померлим спадкодавцем за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 вважає, що доказом, того, що спадкодавець ОСОБА_4 проживав за вказаною адресою є довідка від 14.06.21 р. за № 1167, видана ЛКП «Південне».

Доказом того, що позивач, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , фактично проживала разом батьком за адресою АДРЕСА_3 є акт про фактичне проживання від 16.07.2021 р.

ОСОБА_3 зверталася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження, що була предметом розгляду у справі № 465/7927/21.Однак з огляду на те, що Львівська міська рада (заінтересована особа у справі № 465/7927/21) подала до Франківського районного суду м. Львова заперечення на заяву про встановлення юридичного факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини у справі № 465/7927/21 з посиланням на розгляд справи в позовному провадженні, заявником було подано заяву про залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду, оскільки вбачається спір про право. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.21 р. у справі № 465/7927/21 заяву ОСОБА_3 за участі заінтересованої особи - Львівської міської ради про встановлення юридичного факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини залишено без розгляду та роз`яснено заявнику право подати позов на загальних підставах. Тому позивачка просить задовольнити позовні вимоги та встановити факт апостійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із спадкодавцем ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.01.2022 року передано цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Львівської міської ради про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.03.2022 року відкрито загальне судове провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просять позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги залишила на розсуд суду, зазначила, що позивачка є донькою померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Львівська міська рада не зверталась до суду з позовом.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши інші матеріали заяви, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим 29.05.1963 року. Прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » змінила внаслідок укладення шлюбу, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 23.01.2020 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.06.2016 р. Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

За померлим ОСОБА_4 було зареєстроване майно, що входить до складу спадщини: частина спільної сумісної власності по квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( Свідоцтво про право власності на квартиру №С-08377 від 18.032009 р., витяг про державну реєстрацію прав №29552589 від 05.04.2011 р.); будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ( Договір купівлі-продажу частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 26.03.2009 р. за реєстровим № 625; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22475846 від 14.04.2009 р.; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.08.1992 р.; за реєстровим № 2808; реєстраційне посвідчення №350 від 03.04.1993 р.; довідка Миколаївської сільської ради № 602 від 29.09.09 р.); земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0186, що розташована за адресою: Пустомитівський район, с. Гаї ( Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САК №319180 від 02.11.2013 р.; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12119554 від 02.11.2013 р. о 10:09:30); земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0187, що розташована за адресою: Пустомитівський район, с. Гаї. (Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 №319327від15.11.2013 р.; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомемайно про реєстрацію права власності №12837764від15.11.2013 р. о 09:06:05).

Матір`ю позивачки є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 18.09.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 18.09.1974 р., тому на момент смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вона не являлася дружиною померлого спадкодавця та не входить до складу осіб, зазначених в ч. 1 ст. 1261 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_4 був особою з інвалідністю - інвалідом 1-ї групи та потребував стороннього догляду, що підтверджується: пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 ; медичною довідкою №257 від 20.04.89 р.; медичною довідкою №15 від 18.01.1982 року.

ОСОБА_3 одержувала допомогу по догляду за ОСОБА_4 , яку у зв`язку із смертю останнього з 10.06.2016 року було припинено, що стверджується повідомленням Франківського відділу соціального захисту ЛМР від 04.08.2016 р. за № 2005/11-11754.

Згідно з довідкою від 14.06.21 року за № 1167, виданою ЛКП «Південне» вбачається, що ОСОБА_4 , 1936 року народження проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 17.09.2013 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №1200 17.06.2021 року виданої ЛКП «Південне» вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 / а. с. 62/.

Згідно з актом про фактичне проживання особи від 16.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 з 2013 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 /а. с. 63/.

Рішенням Пустомитівського районного суду м. Львова від 03.09.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено /а. с. 129/.

14.04.2021 року ОСОБА_3 звернулася до П`ятої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В заяві ОСОБА_5 зазначала, що оскільки вона фактично проживала із спадкодавцем, то вважається такою, що прийняла спадщину.

З листа П`ятої львівської державної нотаріальної контори від 02.06.2021 року №910/02-14/5 вбачається, що у відповідь на заяву ОСОБА_5 від 07.05.2021 року позивачці повідомлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦКУ часом відкриття спадщини є день смерті особи або день,.з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦКУ, вважається такий, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї у строк, встановлений для прийняття спадщини. Згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою за № 266/2021 (номер у спадковому реєстрі 67616808), згідно заяви ОСОБА_3 та довідок отриманих з компетентних органів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент смерті проживав та був прописаний за адресою: АДРЕСА_3 . Заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини подана з порушенням терміну передбаченого ЦК України, на момент відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_5 не проживала, тому не вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину.

ОСОБА_3 зверталася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження, що була предметом розгляду у справі № 465/7927/21.Однак з огляду на те, що Львівська міська рада (заінтересована особа у справі № 465/7927/21) подала до Франківського районного суду м. Львова заперечення на заяву про встановлення юридичного факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини у справі № 465/7927/21 з посиланням на розгляд справи в позовному провадженні, заявником було подано заяву про залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2021 року заяву ОСОБА_3 , за участю заінтересованої особи - Львівської міської ради про встановлення юридичного факту постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини - залишено без розгляду та роз`яснено заявнику право подати позов на загальних підставах /а. с. 95-96/.

Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 , яка є сусідкою позивачки, показала суду, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 доглядала за батьком. Проживала разом з ним та з мамою. За адресою: АДРЕСА_3 заявниця проживала останні 10 років. Крім того, ОСОБА_10 працювала з ОСОБА_3 у готелі «Супутник». свідок зазначила, що заявниця стригла, мила, доглядала, готувала їжу для ОСОБА_4 , оскільки він був інвалідом у візку. ОСОБА_3 купляла та приносила продукти.

Свідок ОСОБА_12 , який є сином позивачки, показав суду, що позивачка проживала у ОСОБА_4 . Жил однією сім`єю. Також свідок зазначив, що квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 знаходять поруч та між ними є спільний коридор. ОСОБА_5 оплачувала комунальні послуги, які були нараховані за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 був інвалідом, а ОСОБА_3 допомагала йому всім необхідним, піклувалася про нього.

Свідок ОСОБА_11 , який є сусідом позивачки, показав суду, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , однією сім`єю увесь час, як член сім`ї. Про те чи були спільними у них бюдже та харчування повідомити не може. Однак стверджує, що позивачка опікувалась ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення,придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий правовий висновок викладений у постанові ВС від 10.01.2019 р. по справі №484/747/17, провадження № 61-44149св18.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини того, що позивачка ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 постійно проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_7 до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовну заяву про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з спадкодавцем на момент відкриття спадщини слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 29, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю разом, у квартирі під АДРЕСА_7 до часу відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повний текст рішення проголошено 03.06.2022 року о 14 год. 30 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.