Провадження №2/337/1096/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 17.06.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (далі - позивач, Банк) та ОСОБА_3 , шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, було укладено договір про надання банківських послуг б/н, відповідно до умов якого Банк надав, а ОСОБА_3 отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому був збільшений до 16600 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом. Позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на день смерті позичальника його заборгованість перед Банком за зазначеним договором становила 14998,11 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 14998,11 грн. Спадкоємцями після смерті позичальника ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі відповідачі), які проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті та з заявами про відмову від спадщини в установлений 6-місячний строк не зверталися. Таким чином, відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . Заборгованість за вищевказаним договором входить до складу спадщини і, відповідно до ст.1281 ЦК України, Банк 16.02.2021 року направив претензію кредитора до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа. 02.07.2021 року Банк направив відповідачам як спадкоємцям лист-претензію щодо сплати заборгованості, але останні залишили її без задоволення.

Просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 17.06.2015 року в сумі 14998,11 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Також вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію щодо місця реєстрації ОСОБА_3 станом на день його смерті та інформацію щодо місця реєстрації осіб, які на день його смерті були з ним зареєстровані за однією адресою.

29.03.2022р. до суду з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла інформація про місце реєстрації ОСОБА_3 та осіб, які на день його смерті були з ним зареєстровані за однією адресою.

10.05.2022р. до суду з Восьмої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Представник позивача та відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання ними судового виклику. Клопотань від вказаних осіб про відкладання судового засідання не надходило.

Суд вважає можливим провести судовий розгляду у відсутність осіб, які не прибули в судове засідання.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнав та пояснив, що ОСОБА_3 є його батьком. Шлюб між батьками - ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний ще у 1995 році. Після цього батько разом з ними не мешкав. З 2003 року по 2008 рік ОСОБА_3 відбував покарання у містах позбавлення волі, в подальшому спілкування між ними майже не було. Оскільки батько був зареєстрований у квартирі, яка належить йому з матір`ю, але в ній фактично не проживав, вони у 2017 році звернулись до суду з вимогою про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 , та у червні 2017 року на підставі ухваленого судового рішення він був знятий з реєстрації у вказаній квартирі. Про смерть батька він дізнався 04.09.2017р. Заповіту батько не залишав. Після його смерті ні він, ні мати не звертались до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадщину після його смерті не приймали, свідоцтво про право на спадщину не отримували. Майна у батька, яке можна було б успадкувати, не було. На підставі викладеного вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав та подав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (арк.22).

У заяві-анкеті зазначено, що він згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

До договору про надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» додав Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 (арк.21), Довідку про видані картки ОСОБА_3 (арк.68), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (арк.23) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (арк.24-65) .

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 , а також з довідки про видані ОСОБА_3 кредитні картки, встановлено, що 17.06.2015р. останньому було відкрито рахунок та видано кредитну картку, встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався та зменшувався, позичальнику видавались нові картки.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 вбачається, що позичальник за життя користувався кредитними коштами (арк.17-20).

З копії свідоцтва про смерть від 06.09.2017р. встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.75).

У розрахунку заборгованості за кредитним договором, який наданий Банком, зазначено, що про смерть позичальника ОСОБА_3 . Банку стало відомо 28.02.2020р. (арк.15).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за зазначеним кредитним договором станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 14998,11 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту (арк.12-16).

16.02.2021р. позивач направив до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_3 в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 14998,11 грн., повідомити Банк чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, повідомити Банк про відомості осіб, які подали заяву про прийняття або відмову у прийнятті спадщини після смерті боржника, а також відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.

18.02.2021р.Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою за претензією Банку було заведено спадкову справу №22/2021, номер у Спадковому реєстрі 67226288, яка на даний час є чинною (арк.111-115).

Згідно з копією спадкової справи, яка витребувана судом, спадкоємці померлого ОСОБА_3 за заповітом чи за законом із заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.

02.07.2021 року Банк надіслав на адресу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 листи-претензії про сплату ним як спадкоємцями за законом на користь Банку заборгованості позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 17.06.2015р., яка станом на дату його смерті становить 14998,11 грн. (арк. 79-83).

Вказана претензія добровільно відповідачами не задоволена, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, з інформаційної довідки №01-12/01/0600 від 10.03.2022р., яка надана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суду щодо місця реєстрації позичальника на день смерті та осіб, які були зареєстровані з ним за однією адресою, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09.07.1992р. по 26.06.2017р.

З вказаної довідки також вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31.03.2005р. по т.ч., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 13..12.2007р. по т.ч., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ІНФОРМАЦІЯ_6 по т.ч. (арк.103).

Також судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 28.09.1995р.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно з ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» №2478-VІІІ від 03.07.2018р., до ч.1-3 ст.1281 ЦК України внесені зміни, зокрема:

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Розділом II Прикінцевих та перехідних положень Закону №2478-VIII від 03.07.2018р. передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування,та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Закон № 2478-VIII від 03.07.2018р. набрав чинності 04.11.2018р. та введений у дію 04.02.2019р.

Згідно з ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Банку задоволенню не підлягають через наступне.

Так, суд виходить з того, що за змістом зазначених вище норм матеріального права при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину.

При правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд також встановлює обставини щодо пред`явлення вимог кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2, ч. 3 ст.1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України, кредитор позбавляється права вимоги.

Також суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини).

При доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить також встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження наявності родинних відносин між відповідачами та померлим, ступені їх споріднення тощо.

Водночас судом враховується, що відповідач ОСОБА_1 визнає факт родинних відносин з померлим, а саме що позичальник ОСОБА_3 є його батьком, що в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України є підставами, які не підлягають доказуванню.

При цьому судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з позичальником ОСОБА_3 , проте шлюб розірваний у 1995 році. Тобто вона не належить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він не приймав спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки останній на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з ним та матір`ю за однією адресою постійно не проживав та не був зареєстрований, заповіту він не залишив, з заявами про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори у встановлений законом строк ні він, ні мати не звертались, свідоцтво про право на спадщину не отримували.

Такі доводи відповідача підтверджуються довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-12/01/0600 від 10.03.2022р., з якої вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 з 31.03.2005р. по т.ч., ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_6 по т.ч.

Водночас, як встановлено судом, позичальник ОСОБА_3 був зареєстрований за вказаною адресою лише до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а помер він ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Той факт, що відповідачі не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та не отримували свідоцтво про право на спадщину, підтверджується даними, які містяться в спадковій справі №22-2021 від 18.02.2021р., яка заведена на підставі претензії кредитора.

Отже, відповідачі не є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , на що вказував позивач в обґрунтування своїх вимог. Свідоцтво про право на спадщину відповідачі не отримували.

Також суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем обсягу спадкового майна після смерті позичальника ОСОБА_3 , зокрема, наявності у спадкодавця рухомого та/або нерухомого майна,в межах вартості якого відповідно до ст.1282 ЦК України повинно відбуватись задоволення вимог кредитора спадкоємцями.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 17.06.2015р.

Таким чином у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.15,16,627,629,1054,1216-1218,1223,1268,1269,1281,1282 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 червня 2022 року.

Суддя М.В.Сидорова