ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м.Суми

Справа №592/7949/21

Номер провадження 22-ц/816/172/22

22-ц/816/173/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2021 року та на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2021 року в складі судді Шияновської Т.В., ухвалених у м. Суми, -

в с т а н о в и в :

25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (далі - ТОВ «НоваПей») про поновлення на посаді начальника ПНФП філії №13, видання наказу про поновлення на роботі; визнання наказу про звільнення від 14 квітня 2021 року №1367-к та наказу про внесення змін від 29 квітня 2021 року № 1584-к недійсними та скасування наказів в частині звільнення заявниці; внесення запису до трудової книжки в частині недійсності запису про звільнення та відповідного запису про поновлення; відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди у розмірі 200000 грн.

Позов мотивовано тим, що оскаржуваним наказом заявницю було звільнено з посади на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, тобто у зв`язку із втратою довір`я на підставі службової записки виконуючого обов`язки директора філії та висновку службової перевірки. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було дотримано порядок укладення трудових відносин, між сторонами відсутній трудовий договір, заявницю не ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадова інструкція є недійсною. Крім того, службова перевірка проведена з порушенням прав заявниці та вимог чинного законодавства за відсутності будь-яких розпорядчих документів про її проведення. Позивачка не була ознайомлена з матеріалами службової перевірки, відповідач порушив вимоги законодавства та встановлений порядок звільнення під час перебування працівниці на лікарняному, не надав їй копію наказу про звільнення у передбачений законодавством строк, не повідомив письмово про нараховані суми, належні при звільненні. Також, на думку заявниці, незаконним звільненням їй було завдано моральну шкоду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НоваПей» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

В іншій частині заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пєтухов А.Ю. просить рішення суду та додаткове судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем не доведено законність звільнення позивачки. Зокрема, позивачку належним чином не ознайомлено з наказом про звільнення, порушено процедуру проведення службового розслідування, з результатами якого ОСОБА_1 ознайомлена не була, тобто була позбавлена права надати пояснення та висловити свої заперечення. Крім того, працівницю не було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією, інструкцією про касове обслуговування клієнтів, як і не було ознайомлено про роботу за суміщенням. Звертає увагу, що працівнику ОСОБА_2 за такі самі порушення була оголошена догана, а згодом його було призначено на посаду, яка займала позивачка. На думку заявника, відповідачем також було порушено право позивачки на відпустку. Щодо додаткового судового рішення, то представник позивачки зазначає, що сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною, а перелік наданих відповідачем доказів на їх підтвердження є неповним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «НоваПей» просить скаргу залишити без змін, а рішення суду - без задоволення. При цьому повністю погоджується з висновками місцевого суду щодо мотивів відмови у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Пєтухова А.Ю., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Пост Фінанс» із заявою про прийняття її на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 на основне місце роботи з режимом роботи на умовах підсумованого обліку робочого часу відповідно до графіку роботи з річним обліковим періодом з оплатою праці згідно фактично відпрацьованого часу з випробувальним терміном три місяці. У заяві зазначено, що з умовами праці на робочому місці, з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 ознайомлена (т. 1 а.с. 17).

Наказом ТОВ «Пост Фінанс» від 10 серпня 2015 року №166-к ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 ТОВ «Пост Фінанс» з 11 серпня 2015 року на основне місце роботи з режимом роботи на умовах підсумованого обліку робочого часу відповідно до графіку роботи з річним обліковим періодом з оплатою праці згідно фактично відпрацьованого часу з випробувальним терміном три місяці з наданням права підпису видаткових та прибуткових касових ордерів (т. 1 а.с. 18).

Наказом від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 з посади старшого касира переведено на посаду начальника ПНФП філії №13 ТОВ «Пост Фінанс» з 22 жовтня 2020 року з погодинною оплатою праці згідно штатного розпису (т. 1 а.с. 19).

Згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , яка займає посаду начальника ПНФП філії №13 ТОВ «Пост Фінанс», або виконує роботу, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесу виробництва переданих їй матеріальних цінностей, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їх підприємством матеріальних цінностей (т. 1 а.с. 26).

21 січня 2021 року ТОВ «Пост Фінанс» перейменовано у ТОВ «НоваПей» згідно рішення Загальних зборів учасників від 20 січня 2021 року (протокол № 1/2021) (т. 1 а.с. 107).

Відповідно до Розділу 2 Посадової інструкції начальника ПНФП філії ТОВ «Пост Фінанс», на начальника ПНФП покладаються, крім іншого, такі обов`язки:

- контроль за додержанням касової дисципліни в ПНФП;

- підписання прибуткових касових документів від імені керівника Товариства;

- виконання, за необхідністю, обов`язків старшого касира ПНФП;

- у разі необхідності обслуговування клієнтів протягом робочого дня, виконує обов`язки касира ПНФП; підписанням цієї Посадової інструкції начальник ПНФП підтверджує, що він ознайомлений з функціональними обов`язками касира і старшого касира ПНФП.

- проводити фінансові операції з приймання/видачі грошових коштів лише у присутності особи (уповноваженого представника) біля каси ПНФП.

Пунктом 4.1 Посадової інструкції начальника ПНФП передбачено, що начальник ПНФП при виконанні своїх функціональних обов`язків несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за недотримання трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, а також за правопорушення, скоєні у процесі виконання своїх функціональних обов`язків, недотримання касової дисципліни начальником ПНФП та його підлеглими працівниками.

Згідно п. 4.6 Посадової інструкції, порушення начальником ПНФП, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, вимог цієї Інструкції та внутрішніх нормативних документів Товариства, є підставою для втрати довір`я до нього з боку Товариства та звільнення в порядку, передбаченому КЗпП України (т. 1 а.с. 29-35).

З посадовою інструкцією начальника ПНФП філії ТОВ «Пост Фінанс» Циганенко О.М. була ознайомлена 19 жовтня 2020 року, що підтверджується особистим підписом (т. 1 а.с. 34).

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Пост Фінанс», затверджених протоколом Загальних зборів трудового колективу №2 від 02 березня 2017 року, працівники зобов`язані, в тому числі, ретельно виконувати покладені на них трудові функції та дотримуватися посадових інструкцій (т. 1 а.с. 36-44).

Порядок касового обслуговування клієнтів у ТОВ «НоваПей» детально регламентовано інструкцією про касове обслуговування клієнтів у касах ТОВ «НоваПей» (т. 1 а.с. 67-91).

Відповідно до п. 3.1 вказаної інструкції касир - це касовий працівник пункту надання фінансових послуг (начальник ПНФП, старший касир, касир), уповноважений компанією на здійснення обслуговування клієнтів за фінансовими послугами з використанням засобів програмного забезпечення та інших платіжних пристроїв. Інструкція є обов`язковою до застосування в роботі усіма працівниками Кас мережі Компанії.

Згідно пунктів 7.2.3.2. та 7.2.3.3., які передбачають порядок виплати (повернення) клієнтам коштів за послугами, касир звіряє особу клієнта з даними пред`явленого ним документа та перевіряє відповідність даних клієнта в пред`явленому ним документі з даними отримувача переказу (а за операцією з повернення переказу з даними відправника переказу) у касовому модулі.

Касиру заборонено оформлювати касові операції без присутності клієнта чи без пред`явлення представником отримувача документа, що підтверджує повноваження (п. 7.2.4).

11 квітня 2021 року фахівцем з безпеки відділу безпеки ТОВ «НоваПей» Поддубовим М.І. було проведено службову перевірку за виявленими фактами порушення касової дисципліни в ПНФП №20085 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з висновком якої за результатами вибіркового аналізу даних ІС «NovaPay» та зіставлення з даними архіву відеоспостереження за період лютий-квітень 2021 року встановлено чисельні випадки здійснення операцій з видачі грошових переказів, що надходили на ім`я клієнтів Товариства касиром ПНФП ОСОБА_2 та начальником ПНФП ОСОБА_1 без присутності самих клієнтів біля каси ПНФП або третій особі без довіреності на вчинення таких дій. Зі змісту письмових пояснень вказані працівники повністю підтверджують вказані факти, визнають провину в порушенні вимог посадової інструкції та інших нормативних документів Товариства, проте зазначають про відсутність корисливих мотивів та власної зацікавленості, вказані вчинки пояснюють лояльністю до постійних клієнтів та бажанням уникнути черг у відділенні (т. 1 а.с. 49).

За порушення вимог посадової інструкції начальника ПНФП та дії, що могли призвести до фінансових втрат компанії, в.о. директора філії №13 ТОВ «НоваПей» Буньо С.В. просив звільнити начальника ПНФП №20085 ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я (т. 1 а.с. 50).

У своїх письмових поясненнях від 05 квітня 2021 року начальник ПНФП №20085 ОСОБА_1 визнала факт здійснення операцій по видачі грошових переказів у відсутності клієнтів в ПНФП протягом лютого-березня 2021 року. Такі дії нею вчинялися на власний розсуд з метою уникнення черг у відділенні. Вона розуміє, що грубо порушила вимоги посадової інструкції та інших нормативних актів товариства, проте клієнти зі скаргами на її дії не зверталися, заподіяна шкода відсутня, особиста зацікавленість відсутня, грошову винагороду за вказані дії не отримувала. Пояснення складено власноруч ОСОБА_1 , без фізичного і морального впливу (т. 1 а.с. 45-48).

Згідно вказаних письмових пояснень керівник ПНФП ТОВ «НоваПей» ОСОБА_1 підтвердила про свою обізнаність зі Статутом ТОВ «НоваПей», Посадовою інструкцією начальника ПНФП Філії ТОВ «НоваПей», а також Інструкцією щодо проведення касових операцій, пов`язаних із здійсненням грошових переказів у пунктах надання фінансових послуг ТОВ «НоваПей», іншими внутрішніми нормативними документами Товариства (т. 1 а.с. 46).

Наказом від 14 квітня 2021 року №1367-к начальника ПНФП філії № 13 ТОВ «НоваПей» Циганенко О.П. 15 квітня 2021 року звільнено із займаної посади, у зв`язку з втратою довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Вирішено виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 27 календарних днів та додаткову відпустку за 5 календарних днів. Підстава звільнення: службова записка в.о. директора філії №13 ТОВ «НоваПей» ОСОБА_3 , висновок службової перевірки (т. 1 а.с. 20).

Як вбачається з листка непрацездатності серії АЛА № 330488, ОСОБА_1 в період з 15 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року перебувала на амбулаторному лікуванні (т. 1 а.с. 51).

Наказом від 29 квітня 2021 року № 1584-к внесені зміни до наказу від 14 квітня 2021 року №1367-к у зв`язку з наданням листка непрацездатності серії АЛА №330488 за період хвороби з 15 квітня 2021 року по 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 24 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 21).

Судом також встановлено, що згідно зі звітами касира від 08 лютого 2021 року, видатковими касовими ордерами від 08 та 16 лютого 2021 року, прибутковими касовими ордерами від 08 та 16 лютого 2021 року, реєстрами підсумків ПНФП № 20035 за 08, 16 лютого 2021 року, 25 березня 2021 року, супровідним касовим ордером до сумки з валютними цінностями № 844 від 25 березня 2021 року, реєстрами виданих переказів ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки касира, тобто обіймаючи посаду, яка безпосередньо пов`язана із обслуговуванням грошових, товарних і культурних цінностей, 08, 16 лютого 2021 року, 25 березня 2021 року здійснювала операції з видачі грошових коштів на ім`я клієнтів товариства ОСОБА_4 і ОСОБА_5 без присутності цих клієнтів біля каси ПНФП (т. 1 а.с. 144-160).

Повідомлення № 2 від 07 травня 2019 року ТОВ «Пост Фінанс» було доведено до відома касових працівників, що при виявленні випадків видачі грошових переказів касирами ПНФП без присутності клієнтів за результатами службового розслідування до винних працівників будуть застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади за ч. 2 ст. 41 КЗпП України «у зв`язку із втратою довір`я» (т. 1 а.с. 140).

Допитаний судом свідок ОСОБА_2 , який працює касиром НПФП філії №13 ТОВ «НоваПей», пояснив, що мали місце випадки, коли операції щодо видачі грошових коштів - натискання певної кнопки, здійснювалися за відсутності клієнта; по вказаним фактами відносно нього також проводилася службова перевірка, за результатами якої він отримав догану, яку не оскаржував. Вказував, що надавав письмові пояснення фахівцю з безпеки під диктовку, з відеозаписами його не знайомили, під час надання ОСОБА_1 письмових пояснень присутнім не був.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 , яка є матеріально-відповідальною особою за збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей, вчинені з порушенням касової дисципліни, оскільки такі дії пов`язані зі здійсненням операцій з видачі грошових переказів без присутності клієнтів і могли бути підставою для втрати довіри до працівниці з боку роботодавця. Відтак, суд законних підстав для визнання недійсним та скасування наказів від 14 квітня 2021 року № 1367-к та від 29 квітня 2021 року № 1584-к про звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та поновлення її на роботі не знайшов, а дії відповідача вважав правомірними. Урахувавши, що позовні вимоги про внесення записів до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними, тому у їх задоволенні суд також відмовив.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У відповідності до положень статей 21 та 139 КЗпП, працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП).

Розірвання трудового договору з цих підстав можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника.

Поняття вини сторони трудових правовідносин можна визначити як психічне ставлення до вчинюваної протиправної дії чи бездіяльності, яка полягає у невиконанні чи неналежному виконанні своїх трудових обов`язків, та її наслідків, виражене у формі умислу чи необережності. В усіх випадках наявності вини спільним і обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння.

Як роз`яснено в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Вчинення корисливих правопорушень, не пов`язаних з виконанням трудових обов`язків, також надає власникові або уповноваженому ним органу право звільнити працівника за п. 2 ст. 41 КЗпП. Зокрема, підставою для звільнення може бути вчинення корисливого злочину або іншого правопорушення не за місцем роботи й у вільний від роботи час.

Розірвання трудового договору з підстав передбачених п. 2 і 3 ст. 41 КЗпП не є заходом дисциплінарного стягнення, тому вимоги статей 148, 149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюється.

Таким чином, утрата довір`я може бути не тільки результатом скоєння певних дій, а й такого проступку, який дає підстави зробити висновок про те, що подальше залишення такого працівника на роботі з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей може призвести до утрати цих цінностей.

З викладеного вбачається, що суд має встановити не лише наявність вини у діях працівника, які стали причиною для його звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП, але і обставини вчинення таких дій, тобто обставини порушення чи невиконання покладених на працівника обов`язків.

Як встановлено місцевим судом, до повноважень ОСОБА_1 , як начальника ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей», входило безпосереднє виконання операцій, пов`язаних з отриманням та видачею грошових переказів від клієнтів. Вказана робота пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей, а тому на неї розповсюджуються положення норми п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Суд також встановив, що позивачкою не заперечувалися факти здійснення операцій по видачі грошових переказів за відсутності клієнтів. Місцевому суду ОСОБА_1 пояснила, що працювала на 0,75 ставки в ТОВ «НоваПей» та на 0,25 ставки в ТОВ «Нова пошта», мала організовувати свою роботу таким чином, щоб встигати виконувати посадові обов`язки за обома посадами. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійні клієнти товариства, які протягом довгого строку користувалися послугами саме ПНФП за місцем її роботи, задля їх зручності, щоб уникати черг, після їхнього дзвінка вона замовляла кошти, наступного дня за відсутності інших клієнтів проводила операції, гроші, чеки та реєстри клала окремо, коли приходили клієнти, вони забирали грошові кошти та ставили підписи на чеках. Жодних претензій вказані клієнти до заявниці ніколи не мали, зі скаргами на її дії не зверталися.

Зазначене фактично свідчить про визнання позивачкою своєї вини у порушенні посадової інструкції та внутрішніх розпоряджень роботодавця. Вчинення ОСОБА_1 зазначених вище дій, які унеможливлюють у подальшому довірити їй роботу з коштами та матеріальними цінностями, дали відповідачу підстави для втрати до неї довір`я та звільнення її за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП.

Доводи апеляційної скарги вже були предметом розгляду суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Суд звертає увагу, що доводи сторони позивача щодо порушення роботодавцем порядку ознайомлення ОСОБА_1 з внутрішніми документами товариства, недотримання порядку укладення трудового договору, виконання роботи за суміщенням професій, щодо недоліків оформлення посадової інструкції, проведення службової перевірки, а також про порушення інших трудових прав заявниці, крім того, що спростовані судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування судового рішення з огляду на встановлений судом та визнаний позивачкою факт вчинення дій щодо оформлення касових операцій без присутності клієнта. Саме ці дії є самостійною підставою для звільнення працівника за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Відповідачем було дотримано порядок укладення трудових відносин з ОСОБА_6 , оскільки остання була допущена до роботи на підставі наказу про прийняття на роботу, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 24 КЗпП України, а в заяві про прийняття на роботу позивач зазначила про обізнаність із Умовами праці та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. ОСОБА_6 була належним чином ознайомлена із Посадовою інструкцією начальника ПНФП ТОВ «Пост Фінанс». Крім того, під час проведення службової перевірки ОСОБА_6 надала письмові пояснення по фактам, що стали підставою для проведення службового розслідування і жодних претензій до працівника відділу безпеки заявниця не мала.

Копії наказів про звільнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 КЗпП України направлені позивачці рекомендованим листом (т. 1 а.с. 143, 151); заявницю повідомлено про необхідність з`явитися до відділу кадрів з метою отримання трудової книжки (т. 1 а.с. 66).

Крім зазначеного колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, які стосуються встановленої ч. 3 ст. 40 КЗпП України заборони звільнення працівника під час перебування на лікарняному.

Погоджується колегія суддів також і з додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2021 року про компенсацію відповідачу за рахунок позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують стягнуту судом суму компенсації правничої допомоги. Факт понесених відповідачем витрат на правничу допомогу підтверджується письмовими доказами, а саме: укладеним з адвокатом Вершиніним К.В. договором про надання правничої допомоги від 01 вересня 2019 року, ордером про надання правничої допомоги та протоком узгодження вартості наданих послуг №1, який містить перелік наданих послуг та їх вартість (т. 1 а.с. 211-213).

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи. Висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявленого позову повно та послідовно викладені у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законні та обґрунтовані рішення про задоволення позову. Підстави для скасування даних рішень за доводами апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Вказані витрати (на професійну правничу допомогу і на вчинення інших процесуальних дій) покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в апеляційному суді правнича допомога ТОВ «НоваПей» надавалась адвокатом Вершиніним К.В. на підставі укладеного 01 вересня 2019 року договору про надання правничої допомоги, протоколом узгодження вартості послуг № 11 від 10 лютого 2022 року, актом приймання-передачі наданих адвокатом послуг від 10 лютого 2022 року та ордеру на надання правничої допомоги від 04 січня 2022 року. Зазначеними документами підтверджується надання адвокатом правничої допомоги відповідачу на суму 6000 грн (т. 2 а.с. 100).

Водночас, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

На думку апеляційного суду, понесені відповідачем витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн є співмірними із складністю вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому вказана сума витрат підлягає компенсації за рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 листопада 2021 року та додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» 1000 грн витрат за надану в апеляційному суді правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

Т. А. Левченко