ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4633/22 Справа № 214/4798/20 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 червня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача Державної казначейської служби України на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Держави Україна, в особі Прокуратури Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб`єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Держави Україна, в особі Прокуратури Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб`єкта владних повноважень.

11 травня 2022 року Державна казначейська служба України, засобами поштового зв`язку, звернулася до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року у даній справі.

Апеляційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 354 ЦПК України, у зв`язку з чим Державна казначейська служба України просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року подана в межах строків визначених ч. 2 ст. 354 ЦПК України, що є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку та подане з цього приводу клопотання підлягає задоволенню.

Разом із тим, апеляційна скарга не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Державна казначейська служба України посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590, якою затверджено Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, відповідно до пункту 19 якого сплата судового збору може бути здійснена лише у третю чергу, що унеможливлює сплату заявником судового збору у визначені судом строки та обсязі.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 0940/2276/18 (постанова від 14 січня 2021 року) зробила такий висновок, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої наведеної статті Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з цим, Велика Палата констатувала, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

З наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Колегією суддів враховано, що Закон України «Про судовий збір» визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Креуз проти Польщі» «Kreuz v. Poland» (рішення від 19 червня 2001 року, пункт 59) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Ураховуючи наведені норми національного законодавства, практику Верховного Суду та рішень ЄСПЛ щодо обов`язку учасника справи здійснити сплату судового збору у визначеному законом розмірі, суд робить висновок, що наведені Державною казначейською службою України доводи та письмові докази не є достатніми для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відстрочення або розстрочення його сплати.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції визнає обов`язок заявника здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у липні 2020 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2020 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2020 року становив 2 102,00 грн., тобто за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір не може бути меншим 840,80 грн. та не може перевищувати 10 510,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 450 гривень 00 копійок (2 300,00 грн. (230 000,00 грн. х 1%) х 150%), за наступними реквізитами:

Одержувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банка отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101, _______________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал квитанції про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає обов`язковому поданню до суду апеляційної інстанції за адресою: 50007, м.Кривий Ріг, пр. Героїв-підпільників,31.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання відповідача Державної казначейської служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поновити Державній казначейській службі України строк на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року.

В задоволенні клопотання відповідача Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача Державної казначейської служби України на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року- залишити без руху, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: