Справа № 201/2703/20
2/214/2265/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

01 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією (надійшла до суду 18 березня 2020 року), в якій просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за №6536, про стягнення з неї заборгованості в сумі 20 905 грн. 43 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у лютому 2020 року за місцем її роботи ТУ ДСА України в Дніпропетровській області надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва про звернення стягнення на її заробітну плату, стягнення витрат виконавчого провадження на погашення заборгованості в сумі 20 905 грн. 43 коп. за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. за заявою стягувача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». До того часу про наявність виконавчого напису їй нічого не було відомо. Зазначила, що з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» вона ніколи не перебувала в будь-яких договірних відносинах, жодних кредитів не брала. Пізніше їй стало відомо, що у 2016 році між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір факторингу, за яким банк відпустив, а компанія набула права вимоги до неї за кредитним договором від 19 квітня 2011 року, укладеним між нею та ПАТ «Альфа Банк» на суму 9648 грн., термін дії якого сплину 19 квітня 2013 року та в подальшому не пролонгувався. Жодних письмових вимог від нового кредитора щодо повернення кредитної заборгованості вона не отримувала. Станом на день закінчення терміну дії договору заборгованість складала 1109 грн. 50 коп., а тому стягнута з неї заборгованість за оспорюваним виконавчим напису в розмірі 20 905 грн. 43 коп. не є безспірною, у тому числі нарахована та заявлена до стягнення з пропуском строку позовної давності. На думку позивача, виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2020 року матеріали цивільної справи передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю (а.с.26).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Гринь Н.Г.) від 07 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33-34).

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с.36-37): зупинено стягнення за виконавчим написом №6536, вчиненим 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 20 905 грн. 43 коп. в рамках виконавчого провадження №60917737, яке знаходиться у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А.

09 жовтня 2020 року позивач подала позовну заяву про збільшення вимог шляхом направлення поштовою кореспонденцією (надійшла до суду 16 жовтня 2020 року) (а.с.52-56), в якій просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за №6536, про стягнення з неї заборгованості в сумі 20 905 грн. 43 коп.; стягнути з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на її користь грошові кошти в сумі 11 544 грн. 10 коп., стягнуті в рамках виконавчого провадження №60917737, яке знаходиться у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (зі збільшенням позовних вимог) прийнято до розгляду (а.с.61).

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. копій матеріалів нотаріальної справи щодо оспорюваного виконавчого напису (а.с.72). Станом на 01 червня 2022 року ухвала суду не виконана.

Згідно з протоколом повторного авторозподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату суду №151 від 29 вересня 2021 року матеріали справи передано на розгляд судді Ткаченку А.В. (а.с.81, 82).

Відповідно до ч.11 ст.33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених ЦПК України.

Як слідує з ч.2 ст.34 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії судового розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

За даних обставин цивільну справу №201/2703/20 прийнято до провадження суддею Ткаченком А.В. 29 вересня 2021 року з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №341 від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені.

З огляду на відсутність активних бойових дій безпосередньо на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжує здійснювати правосуддя з урахуванням реальної поточної обстановки у місті.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 10 жовтня 2019 року за заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6536, за яким із ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» стягнуто заборгованість в сумі 20 905 грн. 43 коп.

Як вказувала позивач, вона мала кредитні зобов`язання за договором від 19 квітня 2011 року, укладеним з ПАТ «Альфа Банк», яке за договором факторингу у 2016 році відступило свої права вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» вже після закінчення строку дії кредитного договору 19 квітня 2013 року, який не пролонгувався.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. за заявою стягувача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 19 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження №60917737, боржником визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.14).

У рамках виконавчого провадження було встановлено, що ОСОБА_1 отримує дохід в ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим постановою приватного виконавця від 20 січня 2020 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 зі здійсненням відрахування з її доходів в розмірі 20%, в межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 2 090 грн. 54 коп., витрат на проведення виконавчих дій 400 грн. - із суми, що залишається після утримання податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.15).

З інформації про виконавче провадження №60917737 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень слідує, що 20 січня 2020 року постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 передано до підприємства, де вона працює. Наразі відомості про прийняття кінцевого рішення в рамках виконавчого провадження відсутні.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. До того ж належних документів, які підтверджували суму заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема, розрахунку заборгованості, нотаріусу не було надано взагалі, як не надано й доказів отримання нею вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, що перешкоджало нотаріусу дійти висновку про безспірність заборгованості.

Надаючи оцінку таким доводам позивача та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного.

За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», п.п.1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Положеннями ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 п.3 гл.16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Дослідити зміст оспорюваного виконавчого напису нотаріуса суд не має можливості з огляду на невиконання ухвали суду про його витребування у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22 лютого 2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

У подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Як вказувала позивач, що не спростовано жодними доказами з боку відповідача, кредитний договір, за яким ОСОБА_1 мала зобов`язання перед ПАТ «Альфа Банк», яке відступило права вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», нотаріально не посвідчувався.

Позивач також вказувала, що жодних письмових вимог щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором, її розміру, а також стосовно намірів ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернути стягнення за виконавчим написом на її адресу не надходило.

Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності відповідач не скористався.

Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу кредитного договору, укладеного із ОСОБА_1 відсутні, доказів зворотного відповідачем суду не надано.Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. не надала суду документів, на підставі яких нею вчинений виконавчий напис.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявленої ОСОБА_1 вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 11 544 грн. 10 коп., стягнутих в рамках виконавчого провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього».

У свою чергу, в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 зазначено, що набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція ст.1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Як слідує зі звіту ТУ ДСА України в Дніпропетровській області про здійснення відрахування та виплати від 18 травня 2020 року (а.с.57), за постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 20 січня 20202 року в рамках виконавчого провадження №60917737 з примусового виконання виконавчого напису за період з 01 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року із заробітної плати ОСОБА_1 утримано 20% на погашення заборгованості в загальній сумі 11 544 грн. 10 коп., зокрема: в лютому 2020 року 2928 грн. 68 коп., у березні 2020 року 4067 грн. 61 коп., у квітні 2020 року 4547 грн. 81 коп.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, яким чином здійснено зарахування утриманих коштів на рахунок стягувача та / або в рахунок зарахування витрат виконавчого провадження, суд вважає за необхідне стягнути усю суму 11 544 грн. 10 коп. саме з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в заявленому позивачем розмірі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.6, 51) витрат по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. (з яких: 840 грн. 80 коп. за пред`явлення позову, 420 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову, 840 грн. 80 коп. за подання заяви про збільшення позовних вимог).

Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) в силу ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку. При цьому суд зауважує, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8 ст.158 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 158, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за №6536, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 20 905 грн. 43 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпідставно отримані кошти в розмірі 11 544 грн. 10 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102 грн. 00 коп.

Застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса в рамках виконавчого провадження №60917737 (приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна) продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , юридична адреса: м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, буд.6.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, адреса робочого місця: Київська область, м. Бровари, вул. Шевченка, буд.13, офіс 7.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, адреса робочого місця: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4-а, офіс 35-а.

Заочне рішення складено та підписано 01 червня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко