Справа № 450/1092/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/1734/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Савуляка Р.В.

секретаря: Скакун І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, житлової кімнати, кухні та кладової загальною площею 32,2 кв.м. з яких 15,0 кв.м. житлова площа та 17,2 кв.м. допоміжна площа, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з кухні, житлової кімнат та житлової кімнати загальною площею 47,5 кв.м., з яких 35,1 кв.м. житлова площа, 12,4 кв.м. допоміжна площа, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з коридору, житлової кімнати, кухні та кладової загальною площею 32,2 кв.м, з яких 15,0 кв.м житлова площа та 17,2 кв.м допоміжна площа, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з кухні, житлової кімнат та житлової кімнати загальною площею 47,5 кв.м, з яких 35,1 кв.м житлова площа, 12,4 кв.м допоміжна площа, що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликалася на те, що вона є спадкоємцем до 1 / 3 частини зазначеного в позовних вимогах майна, яке належало її батькові ОСОБА_4 та було ним успадковано після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Здійснити спадкування не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та існує спір між позивачем та відповідачем, яка є дочкою ОСОБА_5 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_4 прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_5 , оскільки проживав разом з ним, в тому числі і на момент його смерті, доглядав за ним та займався його похованням і продовжував проживати в будинку більше шести місяців після смерті спадкодавця. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про не прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 в розумінні п.1 ч. 1 ст.549 ЦК України 1963 року.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Суд установив, що ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1 ) відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується матеріалами спадкової справи № 279/2009 після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_3 згідно заяви від 19.05.2009 відмовилася від спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 18.02. 2016).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 27.12.2004.

Згідно вимог ст. 525 - 527 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Як убачається з матеріалів інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , рішенням виконкому Винниківської районної Ради ві 23.10.1952 «Про закріплення будинку за переселенкою з Польщі ОСОБА_8 в с.Чишки» за ОСОБА_8 .? як такою, що згідно Угоди, укладеної між Урядом УРСР та Польським Комітетом Національного визволення від 09.09.1944, була примусово переселена з території Польщі на територію України, був закріплений житловий будинок в с.Волиця (с. Чишки) Пустомитівського району Львівської області, який раніше належав громадянину, переселеному до Польщі.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_8 26.07.2004, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і узагалі все те, що їй буде належати на день смерті , вона заповіла своїй дочці ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.12.2013, яке залишено без зміни ухвалою Вищого Спеціалізованого Cуду України від 09.04.2014, у справі № 1316/4341/12 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства ЛОР «БТІ та ЕО», Управління Держземагенства у Пустомитівському районі, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, скасування витягу та державних актів, відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянку площею 0,2500 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована с. Волиця Пустомитівського району Львівської області.

Вказаним рішенням встановлено, що за обставин проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, за наявності заповіту ОСОБА_8 від 26.07.2004, складеного в корись ОСОБА_2 , остання відповідно до положень ч.3 ст. 1268, ч.1 ст. 1223 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, тобто такою, що набула право на спадкування за заповітом спадкового майна, яке при житті належало спадкодавцеві - ОСОБА_8 , зокрема на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачами не спростовано правомірності набуття ОСОБА_2 прав на спадщину матері - ОСОБА_8 .

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_2 .

Викладені обставини, встановлені у цивільній справі, в якій брали участь ті самі особи, тому не доказуються при розгляді даної справи відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України.

За таких обставин відсутні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В інвентаризаційні справі на будинок по АДРЕСА_2 знаходиться протокол № 1 від 17.06. 2014 засідання комісії Чишківської сільської ради, утвореної за розпорядженням сільського голови Кухарського І.Я. № 13 від 13.06.2014 на звернення громадянки ОСОБА_1 , затверджений рішенням № 20 від 24.06.2014 «Про затвердження протоколу щодо встановлення факту користування майном». Із зазначеного протоколу № 1 вбачається, зокрема, будівлі, які за даними книг погосподарського обліку належали ОСОБА_4 побудовані на земельній ділянці, яка була у користуванні його матері ОСОБА_8 без відповідно оформленої документації - самовільно. На земельній ділянці, яка була у користуванні покійної ОСОБА_8 фактично є два домогосподарства із окремими житловими будинками та господарськими спорудами, де проживають ОСОБА_2 (донька покійної) та ОСОБА_1 (онука покійної, донька покійного ОСОБА_4 ). Станом на дату обстеження ОСОБА_1 , спадкоємець померлого громадянина ОСОБА_4 , проживає в АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ) та фактично користується: літ. «Б-1» - житловий будинок з підвалом; Під літ. «Б-1»: літ «В» - літня кухня - сарай; літ «У» - туалет; літ «К» - колодязь; №1 - хвіртка; №2 - ворота; №3 - огорожа; № 4 огорожа (по 1 / 2); №5 - хвіртка (по 1 / 2). Громадянка ОСОБА_2 користується: літ «А-1» - житловий будинок; літ «Д» - сарай; літ «Е» - сарай; літ «Пг» - погріб; літ «У» - туалет; №4 - огорожа (по 1 / 2); №5 - хвіртка (по 1 / 2). Будівлям і спорудам, якими користується ОСОБА_2 , відповідно до книг погосподарського обліку, присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено факту прийняття ОСОБА_4 спадщини -1/3 частини будинку АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_5 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:31.05.2022.

Головуючий

Судді