Справа № 275/27/22
У Х В А Л А

про продовження строку залишення позовної заяви без руху

27 січня 2022 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2022 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. завданої незаконним притягненням позивача до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області 14.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

-зазначенням належних доказів існування підстав звернення саме до Брусилівського районного суду Житомирської області за місцем проживання позивача, тобто підтвердити зареєстроване місце проживання чи перебування позивача в межах юрисдикції Брусилівського районного суду Житомирської області, тобто в межах колишнього Брусилівського району Житомирської області.

-надання суду підтвердження набрання законної сили рішенням суду про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду від 14.01.2021, 25.01.2022 позивачем було подано до суду заяву, у якій він вказує, що є громадянином Російської Федерації, тому звернувся до суду за місцем проживання в АДРЕСА_1 , так як має таке право згідно ст. 33 Конституції України. Посилається на положення ч. 4 ст. 28 ЦПК України, яке дає право на звернення до суду саме за місцем перебування позивача та не надав підтвердження місця реєстрації такого перебування. Також надано копію судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність продовження позивачу процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви з наступних підстав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Суд констатує, що заявою від 25.01.2022 позивачем усунуто недолік позовної заяви в частині надання копії рішення суду з відміткою про набрання нею законної сили.

Водночас сам факт свого іноземного громадянства та наявності права на вільний вибір проживання, гарантоване ст. 33 Конституції, не може вважатися належним підтвердженням підсудності справи саме Брусилівському районному суду Житомирської області за місцем фактичного проживання позивача.

Так, згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги;

Відповідно до ст.5 Закону України «Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» законними підставами перебування на території України іноземців та осіб без громадянства для реалізації своїх прав на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є підстави, встановлені Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" або Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, мають право на вибір житла, в якому вони бажають проживати, крім обмежень, встановлених статтею 13 цього Закону.

Відповідно п.п.7, 8, 17,18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні; посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно п. ч. 4 Правил місця проживання , затверджені Постановою Кабінету Міністрів України, № 207 від 2 березня 2016 року , громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що посилання позивача на саму лише ту обставину, що він є іноземцем та має конституційне право проживати в України, а тому подає позов за місцем такого проживання, не може вважатися усуненням недоліків позву та належним підтвердженням підсудності справи Брусилівському районному суду Житомирської області, оскільки законодавство покладає на іноземців ряд зобов`язань, в тому числі і щодо належної реєстрації свого постійного чи тимчасового місця проживання в України. Саме за вказаним місцем проживання і може іноземець, як позивач, звертатися до суду за правилами підсудності справ на підставі, в тому числі, ч. 4 ст. 28 ЦПК України, або звертатися до суду за загальним правилом підсудності спорів на підставі ст. 27 ЦПК України.

Положеннями частини другої та шостої статті 127 ЦПК України закріплено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та недопущення порушення правил підсудності спору, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 14.01.2022, шляхом надання до суду доказів свого зареєстрованого місця проживання в межах юрисдикції суду.

У разі непідтвердження належним чином позивачем свого постійного проживання чи перебування в межах юрисдикції Брусилівського районного суду Житомирської області, позовна заява може бути направлена за підсудністю до відповідного суду за місцезнаходженням відповідача на підставі положень ст.27, 31 ЦПК України або повернута позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись статтями 27, 28, 127, 175, 177, 185, 260, 261, 263 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.01.2022.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 27.01.2022.

Суддя Миколайчук П.В.