Провадження № 2/161/313/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Міліщук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвоката Куксюка Андрія Леонтійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2021 до суду надійшла вищевказана позовна заява про стягнення боргу за розпискою.

Ухвалою від 14.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи.

Від представника позивача, адвоката Куксюка А.Л., до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у справі документами, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в судові засідання 24.01.2022, 21.03.2022 та 31.05.2022 позивач та його представник не з`явилися, хоча їх було належним чином повідомлено судом про дату, час та місце розгляду справи, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки її до суду надано не було.

Одночасно з цим, ухвалою суду від 21.03.2022 явку представника позивача, адвоката Куксюка А.Л., визнано обов`язковою у зв`язку із неповажністю неявки в судове засідання, а також з метою надання усних пояснень в судовому засіданні та для надання суду оригіналу розписки, за якою представник позивача просить стягнути грошові кошти з відповідача на користь позивача.

Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції тощо не надходили, натомість 10.01.2022, 16.02.2022 та 06.05.2022 від представника позивача до суду надходили клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Так, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Куксюк А.Л., в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином судовими повістками, які направлялись судом за вказаними представником позивача в позовній заяві поштовими адресами, адресами електронної пошти та номерами телефонів, про зміну адрес проживання, номерів телефонів, електронної пошти чи причин своєї неявки суду позивач та його представник не повідомляли, враховуючи, що явка представника позивача в судове засідання була визнана обов`язковою, останнього було зобов`язано надати суду оригінал розписки, останній не був позбавлений можливості порушити перед судом клопотання про перенесення розгляду справи або ж проведення розгляду справи поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України, на думку суду, зі сторони позивача та його представника має місце порушення процесуального обов`язку явки до суду, тому суд визнає повторну неявку позивача та його представника в судове засідання неявкою без поважних причин та такою, що унеможливлює розгляд справи, та доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Також, згідно норм процесуального законодавства, залишення позову без розгляду не є перешкодою для повторного звернення до суду з таким позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву адвоката Куксюка Андрія Леонтійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк