ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2054/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання паркінгу.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 221 від 21 грудня 2009 pоку підземний паркінг по вул. Дніпровська Набережна, 23-Б, у м. Києві передано на обслуговування комунального підприємства з експлуатації i ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Між позивачем та відповідачем, який є власником машиномісця № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 1 січня 2010 року укладено договір про участь у витратах на утримання паркінгу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань станом на 31 травня 2021 року у останнього виникла заборгованість по оплаті послуг у розмірі 18172 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача за період з 1 листопада 2018 року по 30 вересня 2021 року збитки від інфляції у сумі 1992 грн 21 коп., три проценти річних у сумі 1051 грн. та судові витрати в розмірі 3770 грн. з яких 2270 грн. - судовий збір, 1500 грн. - витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідачу двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 221 від 21 грудня 2009 pоку підземний паркінг по вул. Дніпровська Набережна, 23-Б, у м. Києві передано на обслуговування комунального підприємства з експлуатації i ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (а.с. 6). 1 січня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір про участь у витратах на утримання паркінгу № 74-10 (а.с. 9).

Згідно із п. 4.1 договору про участь у витратах, розмір місячної плати за договором становить 108 грн 33 коп., ПДВ (20%) 21 грн 67 коп., а всього 130 грн., що сплачується самостійно власником місця кожного поточного місяця на р/р підприємства не пізніше 10 числа поточного місяця з наданням черговому по паркінгу квитанції про оплату для відмітки. З викладеного вбачається, що умовами даного договору сторони погодили ціну та строк оплати послуг за утримання паркінгу не пізніше 10 числа кожного поточного місяця.

Відповідно до п. 4.4 вказаного договору в разі зміни законодавчих та інших нормативно-правових актів України, які впливають на ціну договору, позивач має право змінювати ціну договору з оформленням додаткової угоди.

У зв`язку із зміною законодавчих актів та інших нормативних документів, що викликало збільшення розміру мінімальної заробітної плати на підставі Закону України «Про Державний бюджет» та зміну рівня тарифів на електроенергію, позивачем були затвердженні і введені в дію нові розрахунки витрат на утримання паркінгу.

Так, наказом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» № 9 від 31 січня 2017 року, у зв`язку з виробничою необхідністю, з 1 лютого 2017 року, введено в дію нові розрахунки витрат за утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 205 грн. за одне парко місце (а.с. 11).

Наказом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» № 129 від 27 грудня 2017 року, у зв`язку з виробничою необхідністю, з 1 січня 2018 року введено в дію нові розрахунки витрат на утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 235 грн 75 коп. за одне парко місце (а.с. 12).

Наказом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» № 104 від 5 грудня 2019 року, у зв`язку з виробничою необхідністю та збільшенням розміру мінімальної заробітної плати до 4723 грн., з 1 січня 2020 року введено в дію нові розрахунки витрат на утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 297 грн. за одне парко місце (а.с. 13).

Наказом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» № 59 від 31 серпня 2020 року, у зв`язку з збільшенням розміру мінімальної заробітної плати до 5000 грн., з 01 вересня 2020 року введено в дію нові розрахунки витрат на утримання паркінгів, зокрема, по вул. Дніпровська Набережна, 23-Б, у розмірі 317 грн. за одне парко місце (а.с. 14).

Наказом комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» № 85 від 24 грудня 2020 року, у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати до 6000 грн. та прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2270 грн., з 1 січня 2021 року введено в дію нові розрахунки витрат на утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 355 грн. за одне парко місце (а.с. 15).

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором.

За змістом статтей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Згідно пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент укладення договору, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяється, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утриманні ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на момент укладення договору, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно абзацу 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до пункту 3.1 договору про участь у витратах в утриманні паркінгу за невиконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства.

Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем, в результаті чого за період з квітня 2017 року по травень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 18172 грн. (а.с. 16).

Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 1992 грн 21 коп. (а.с.17).

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 1051 грн. (а.с.7).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Оскільки відповідач не виконує свій обов`язок з оплати послуг по утриманню паркінгу, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості у розмірі 18172 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 1992 грн 21 коп. та три відсотки річних у розмірі 1051 грн., а всього 21215 грн 21 коп.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до статті 141 ЦПК України

Окрім того, позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Позивач з Адвокатським об`єднанням «Шенлі» 02 лютого 2021 року уклав договір про надання правничої допомоги № 17-21, відповідно до п. 2.1. Додатку № 1 до якого, за підготовку і подання заяви до суду про видачу судового наказу або підготовку і подання позову до суду про стягнення боргу у порядку спрощеного позовного провадження із заявою про розгляд справи за відсутності позивача (що включає нарахування інфляції та три відсотки річних на суму боргу за житлово-комунальні послуги) КП «Житло-Сервіс» сплачує АО «Шенлі» 1 500, 00 грн.

Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 2 лютого 2021 року, додаток до договору про надання правничої допомоги, попередній розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Таран Л.М., довіреність від 12 січня 2021 року на Таран Л.М. , акт виконаних робіт з додатком № 01, заключна виписка за період з 24 листопада 2021 року по 24 листопада 2021 року (а.с. 18-28).

За таких підстав, зважаючи на співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, з відповідача на корить позивача необхідно стягнути 1 500 грн.

Керуючись статтями 15, 16, 526, 625 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б,) суму заборгованості у розмірі 18172 грн., інфляційні втрати у розмірі 1992 грн 21 коп., три проценти річних у сумі 1051 грн., а всього 21215 грн 21 коп., судовий збір в сумі 2 270 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак