Справа № 336/186/22
Провадження № 2/336/2358/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2022 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання вчинити певні дії.

За текстом позовної заяви позивач зазначає наступне.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивачу стало відомо, що в виконавчому провадженні № 14052007 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції складена постанова про відкриття виконавчого провадження. 23.07.2009 року накладено арешт на все нерухоме майно позивача. Реєстраційний номер обтяження 8941989.

З відповіді Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що 06.07.2009 року до відділу надійшов виконавчий документ з примусового виконання виконавчого листа № 2-1489 виданого 25.06.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Факторіал-банк» суму боргу в розмірі 685054,45 грн. 23.07.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

21.01.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого документа.

Перевіркою бази даних АСВП ОСОБА_1 встановлено, що станом на 11.11.2021 року вищевказаний виконавчий документ у Шевченківському ВДВС на примусовому виконанні не перебуває та в останнє перебував у січні 2010.

Ініціатор позовної заяви вказав, що йому повідомлено, що здійснити перевірку вищевказаного виконавчого провадження не вбачається можливим, у зв`язку із його знищенням за закінченням строків зберігання та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на положення ЗУ «Про виконавче провадження», зазначаючи, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Крім того, посилається на Ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» вказуючи, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. І вказує на положення ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду.

Посилаючись на все викладене вище, просить позов задовольнити та зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна позивача, накладеного постановою в виконавчому провадженні № 14052007, тобто з урахуванням норм закону, на які ж сам позивач і посилається, останній просить зняти арешт з нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, підставою для звернення до суду за захистом своїх прав для позивача став той факт, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав

власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон

відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.11.2021 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 222784200:03:015:0166, площа (га): 0.07, що розташована у Макарівському районі Київської області та власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою для обтяження арешту нерухомого майна ОСОБА_1 стала постанова про відкриття виконавчого провадження №14052007 від 23.07.2009 року Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

У своєму позові позивач фактично просить постановити рішення про зняття арешту з його майна.

Вказане питання регулюється постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та ч. ч. 1, 2 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

Крім того, як роз`яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає; місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально; у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Відповідно до п. 42 цієї ж постанови, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи все вищевикладене, позивач подав позов, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до суду, якому не підсудний даний позов у розумінні ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, у зв`язку з чим її необхідно надіслати за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням основної частини майна позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №336/186/22 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання вчинити певні дії, направити за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Савеленко