Справа № 163/2552/21
Провадження № 2/163/50/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у шлюбі з відповідачем мають п`ятеро дітей, з яких четверо уже досягли повноліття, а син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім. На даний час з відповідачем проживають окремо. Упродовж останніх чотирьох років відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є молодою, здоровою людиною, інших утриманців не має, отримує нерегулярний мінливий дохід від виконання робіт у приватних осіб, а також у нього залишився побудований ними спільно будинок, транспорт та усе інше разом придбане майно.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 10 листопада 2021 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

16 грудня 2021 року, в межах встановленого судом строку, відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому заявлені позовні вимоги визнав частково. Вказав, що на даний час є безробітним, доходу не має, стан його здоров`я незадовільний, страждає на серцеві захворювання, через що вимушений здійснювати витрати на лікування та не може виконувати роботи з надмірним фізичним навантаженням, що ускладнює пошук роботи. Проживання у віддаленій сільській місцевості також ускладнює пошук роботи, хоча від працевлаштування ніколи не уникав, в пошуках роботи перебував на обліку в центрі зайнятості. На утримання сина по мірі можливості передає гроші, купує одяг тощо. Крім цього, має можливість забезпечувати дитину продуктами харчування, оскільки має підсобне господарство. У зв`язку із цим просив врахувати його матеріальне становище, стан здоров`я, мінімальний розмір аліментів для дитини до 6 років, солідарний обов`язок батьків утримувати дитину та стягувати з нього аліменти в розмірі 1 100,00 гривень.

29 грудня 2021 року позивач подала відповідь на відзив відповідача. У ньому, заперечуючи незадовільний стан здоров`я відповідача, вказала, що він зловживає спиртними напоями, тому після отримання повідомлення суду про стягнення аліментів під дією алкоголю розхвилювався, оскільки добровільно сплачувати аліменти не бажає, та на наступний день викликав швидку медичну допомогу. До цього часу відповідач ніколи не скаржився на біль у серці та завжди був здоровий. Продуктами харчування відповідач дитину ніколи не забезпечував, до того ж худобу (корову та бика) він збув влітку 2021 року, свиней продає живою вагою, а грошей від цього продажу на утримання дитини жодного разу не давав. Просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2 500,00 або 2 000,00 гривень.

Заперечення на відповідь на відзив відповідач не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

11 листопада 1994 року сторони зареєстровали шлюб у Заболоттівській сільській раді Любомльського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Згідно із копією свідоцтва серії НОМЕР_2 сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Головненської селищної ради Ковельського району від 08 листопада 2021 року № 499 про склад сім`ї вбачається, що сторони та їх четверо синів, у тому числі їх малолітній син ОСОБА_3 , зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_1 .

Факт окремого проживання позивача разом з дітьми за іншою адресою по АДРЕСА_1 відповідач не заперечує.

За відомостями Пенсійного фонду України форми ОК-5 сукупний дохід відповідача у 2019 році складав 56 391,98 гривень, у 2020 році 5 144,93 гривень. Відомості про доходи за 2021 рік відсутні.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 у 2020 році відповідач перебував на обліку в Любомльській районній філії Волинського обласного центру зайнятості з 14 лютого 2020 року по 12 березня 2020 року та з 03 квітня 2020 року по 26 листопада 2020 року.

Нині відповідач на обліку в центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується довідкою від 14 грудня 2021 року № 1790/32102.

Згідно із випискою з медичної картки КНП "Центр первинної медичної допомоги" від 13 грудня 2021 року № 41 відповідач декілька місяців хворіє на ішемічну хворобу серця, станом на дату надання виписки отримував амбулаторне лікування.

На підтвердження витрат на придбання медичних препаратів відповідач надав два фіскальні чеки за липень 2021 року на загальну суму 72,00 гривні та три чеки за грудень 2021 року на загальну суму 1 322,10 гривень.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Станом на дату розгляду справи сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 5 років.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2022 року становить 2100 гривень, з 1 липня 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін на даний час становить 1 050,00 гривень.

Заявлений у позові розмір аліментів в сумі 2 500,00 гривень вищий від мінімального та рекомендованого, тому вимагає від позивача доведення наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких ним не доведено джерела походження коштів для їх оплати.

Обґрунтовуючи такий розмір аліментів позивач акцентує на тому, що відповідач є молодою здоровою людиною, отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, у нього залишилось усе нажите у шлюбі майно.

Проте самі по собі такі доводи позивача не підтверджують наявності у відповідача достатнього доходу для стягнення з нього аліментів як у заявленому в позові розмірі, так і в рекомендованому розмірі.

Нажите у шлюбі майно відповідно до ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та згідно із ст.69 СК України може бути поділене між чоловіком і дружиною. При цьому у частинах 2 та 3 статті 70 СК України наведені обставини, за наявності яких допускається відступ від засад рівності часток подружжя. Тому посилання позивача на залишення у відповідача спільно нажитого майна у спірних правовідносинах правового значення не має, оскільки, перш за все, ця обставина не передбачена ч.1 ст.182 СК України, а, по-друге, позивач не позбавлена права на поділ спільно нажитого у шлюбі майна.

Окрім цього, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на рівні 2 500 гривень вочевидь завищеним, оскільки такий розмір не має жодного належного обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами у необхідності його стягнення.

Стосовно особи відповідача, зокрема його стану здоров`я, то суд не вбачає підстав вважати, що за станом здоров`я відповідач певним чином обмежений у належному виконанні своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідачу жодна група інвалідності не встановлена, а надана суду медична виписка жодних протипоказань, у тому числі щодо фізичних навантажень, не містить.

Посилання відповідача на неможливість працевлаштування не звільняє його від батьківського обов`язку на належному рівні утримувати дитину. Зазначена обставина не може бути беззаперечною підставою для стягнення аліментів фактично у мінімальному гарантованому розмірі з огляду на вік відповідача (48 років), його стан здоров`я та відсутність інших утриманців.

Зазначене свідчить про спроможність відповідача заробляти кошти і тим самим забезпечувати утримання сина в достатньому для його гармонійного розвитку рівні.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та норми матеріального права, суд при визначенні розміру аліментів враховує потреби дитини згідно її віку та матеріальне становище сторін, у тому числі відсутність у відповідача інших утриманців.

Також суд враховує те, що малолітній син сторін проживає разом з матір`ю, а тому основний тягар по його утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим як у моральному, так і в матеріальному аспекті.

При цьому суд зауважує, що надання відповідачем певної матеріальної допомоги дитині, у тому числі у натуральній формі, не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, необхідному для забезпечення її гармонійного розвитку.

Виходячи із вище наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500,00 гривень.

Цей розмір аліментів, на переконання суду, є достатньо вищим від встановленого мінімуму, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів по своїй суті є обґрунтованими і доведеними, однак в частині заявленого розміру аліментів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 60 % таких вимог, виходячи зі ставки судового збору, встановленої на 2021 рік.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2021 року і до досягнення дитино повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 544 (п`ятсот сорок чотири) гривні 80 копійки судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий : суддя С.С.Чишій