У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сенюти В.О.,

при секретарі Сінєльніковій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача - адвоката Кобилецького Вячеслава Вікторовича про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Деснянського районного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кобилецького В.В. надійшла заява про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Подану заяву обґрунтовано тим, що позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 подано 23.10.2021 року, хоча відповідач 20.10.2021 року сплатив борг на рахунок позивача. Таким чином дії позивача є безпідставними та неправомірними. Представнику відповідача стало відомо про те, що позивач подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову. Відповідач, захищаючи свої права від неправомірного позову, вимушений був звернутися до адвоката за правовою допомогою. У відзиві на позову заяву від 30.11.2021 року відповідач просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. На підставі викладеного, представник відповідача просить компенсувати відповідачу здійснені ним витрати, пов`язані з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у своїй заяві просив проводити розгляд заяви у його відсутність.

Письмові матеріали справи містять заперечення від представника АТ «Акцент-Банк» Мальованого В.В., відповідно до яких просив відмовити у покладенні судових витрат, а у разі неможливості - зменшити їх розмір.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 року у справі № 308/9100/19-ц (провадження № 61-6095св20) вказав, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачене ч. 5 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Положенням статті 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

На підтвердження сплачених скаржником витрат на правничу допомогу, суду було надано: договір про надання правової допомоги від 15.11.2021 року, звіт про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 30.11.2021 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1/11 від 30.11.2021 року на суму 15000,00 грн.

Відповідно до п. 7 договору про надання правової допомоги гонорар адвоката визначається з розрахунку 1500,00 грн. за годину роботи Адвоката.

Із звіту про виконання доручення вбачається про включення витрат на представництво інтересів позивача в суді, участь в судових засіданнях - 2 години.

Враховуючи те, що розгляд справи було здійснено в одне судове засідання, в якому сторони були відсутні, суд приходить до висновку про зменшення витрат відповідача на суму 3000,00 грн., (1500,00 грн. х 2 години).

Таким чином, враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною скаржника письмові докази, суд приходить до висновку про те, що витрати скаржника на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 12000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Кобилецького Вячеслава Вікторовича про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент -Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент -Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено: 27.01.2022 року.

Суддя: В.О.Сенюта