Справа № 164/533/21 Головуючий у 1 інстанції: Токарська І. С.
Провадження № 22-ц/802/500/22 Категорія: 3 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Колківська селищна рада Луцького району Волинської області, до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до розпорядження УМВС України у Волинській області №6/158 від 20.11.2009, відношення Маневицького РВ УМВС України у Волинській області від 20.11.2009 №5284 та на підставі рішення виконавчого комітету Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області №104 від 23.11.2009 йому було видано ордер №8 на право зайняття із сім`єю із чотирьох осіб жилого приміщення площею 70,8 кв.м, що складається з трьох кімнат у службовій квартирі АДРЕСА_1 , де вони проживають і по цей час.

Згідно рішення виконавчого комітету Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 93 від 15.09.2020 зайнята ним квартира виключена з числа службових.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» він має право на приватизацію цієї квартири.

Він звернувся із заявою про приватизацію квартири до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, оскільки будинок по АДРЕСА_2 перебуває на її балансі на підставі рішення Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області №35/4 від 04.02.2010, але отримав 17 лютого 2021 року відповідь про те, що квартира АДРЕСА_1 не є комунальною власністю селищної ради, тому приватизувати житло можливо за умови її передачі у комунальну власність селищної ради.

29 грудня 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про приватизацію квартири, у відповідь на яку отримав лист №16/4 від 12.01.2021 про те, що відповідно до постанови КМУ від 16.09.2015 №730 УМВС України у Волинській області перебуває у стадії припинення, а тому у ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області відсутні правові підстави для виготовлення свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна спірна квартира належить УМВС України у Волинській області.

Оскільки у позасудовому порядку вирішити питання про приватизацію квартири відповідач відмовляється, то просив визнати незаконною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо вирішення питання приватизації ним та членами його сім`ї квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області передати цю квартиру у комунальну власність Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 18 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області щодо вирішення питання приватизації ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області передати у комунальну власність Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач - Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подали.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання, призначене на 11 год. 30 хв. 30 травня 2022 року не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, позивач та третя особа подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У даному випадку - це 03 червня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що позивач із сім`єю проживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу, з 2010 року перебуває на балансі Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області і не передана у комунальну власність (а.с.16, 17-19, 25, 26, 30).

Позивач відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» має право на приватизацію вказаної квартири та неодноразово звертався до відповідача з приводу її приватизації.

Із відповіді відповідача від 12.01.2021 №16/4 вбачається, що відповідно до постанови КМУ від 16.09.2015 №730 УМВС України у Волинській області перебуває у стадії припинення, тому у ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області відсутні правові підстави для виготовлення свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.29).

А із відповіді відповідача від 01.03.2021 №16/16 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на балансі ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області не перебуває, тому законних підстав для передачі її у комунальну власність Колківської селищної ради немає (а.с.31).

Організація проведення приватизації та оформлення права власності у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, урегульована Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ і організацій, затвердженим постановою КМУ від 06.11.1995 №891 (зі змінами).

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (частина 1).

Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9).

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (частина 10).

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ і організацій, затвердженого постановою КМУ від 06.11.1995 №891 (зі змінами) - це Положення визначає порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій.

Таким чином, наведені вище правові норми передбачають і встановлюють порядок передачі у комунальну власність спірної квартири ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її бездіяльність.

Посилання відповідача у відповіді позивачу, що квартира не перебуває у нього на балансі є безпідставним та є підтвердженням бездіяльності, оскільки квартира ще з 2010 року перебуває на балансі Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області на підставі рішення №35/4 від 04.02.2010 (а.с.25).

Виходячи з наведеного, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а містять суб`єктивне тлумачення відповідачем норм законодавства.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Маневицького районного суду Волинської області від 18 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді