Справа №333/3238/20
Пр. №2/333/65/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку та визнання права власності на частку житлового будинку, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням зміни підстав та предмету позову, просила суд:
- визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який укладений 18.07.1985 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
- визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1/10 частину житлового будинку літ. А з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимог обґрунтовує наступним.
18.07.1985року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу 27/100 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Останній отримав від неї грошові кошти за продаж вказаної частини будинку та зобов`язався в семиденний термін з дня укладення договору з`явитися до нотаріальної контори для нотаріального засвідчення договору, однак ухилився від зазначених дій. Не одноразово вона зверталась до ОСОБА_7 , з вимогою про нотаріальне посвідчення договору, однак договір до цього часу не був посвідчений нотаріально. Таким чином, вона була позбавлена можливості зареєструвати право власності на придбаний будинок, оскільки договір купівлі-продажу укладений лише в простій письмовій формі. Позивач зазначає, що починаючи з 20.09.1985 року вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постійно добросовісно, відкрито, та безперервно володіє частиною домоволодіння, проживає в частині житлового будинку, утримує та ремонтую його за власні кошти, користується земельною ділянкою, яка належить до житлового будинку, сплачує всі платежі та рахунки за воду, газ, електричну енергію, земельний податок, які надаються на її частину житловому будинку літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. За життя ОСОБА_7 не встиг належним чином оформити право власності на її ім`я, під час її вселення надав її для впевненості письмову угоду про перехід на її ім`я права власності, вона в свою чергу сплатила йому грошові кошти у сумі три тисячі доларів США.
Рішенням Виконавчого комітету Комунарської районної ради за № 77/3 від 16.04.1998 року за ОСОБА_7 встановлено ідеальну частку на домоволодіння АДРЕСА_1 розмірі 1/10 частка.

09.04.2014року вона зверталась до суду із заявою про встановлення факту постійного користування житлом. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2014 року заяву було задоволено. Однак, Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.01.2015 року, Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя було скасовано та роз`яснено їй, що вона має право на звернення до суду з позовом на загальних підставах, а тому вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2020 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Представницею відповідача наданий відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Договір купівлі-продажу, на який посилається позивач, укладено в простій письмовій формі, тобто з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення договору на час дії ЦК Української РСР редакції 1963 року. Долучений до матеріалів судової справи Договір викликає сумнів його справжності. Більш того, у Договорі не зазначено яку саме частку ОСОБА_7 продає. Справжність підпису ОСОБА_7 в договорі від 18.07.1985 р. не підтверджено належним доказом. Зареєстроване місце проживання Позивача у спірному житловому будинку не є підставою для набуття права власності на це нерухоме майно. 27/100 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , має ознаки відумерлої спадщини.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначила, право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 , якій належить 9/20 частин та 4/25 частин; ОСОБА_8 , - 29/200 частин; ОСОБА_6 , - 29/200 частин; ОСОБА_7 , - 1/10 частка. Вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку на теперішній час нотаріально не посвідчений, оскільки ОСОБА_9 за життя не звернувся разом з нею до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору, що свідчить про його ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Позивачка вказує, що в наслідок смерті гр. ОСОБА_7 , вона остаточно втратила можливість нотаріально посвідчити вищезазначений правочин.

Представницею відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому остання зазначила, що в п.2 рішення виконавчого комітету Комунарської районної адміністрації від 16.04.1998 р. №77/3, на яке посилається позивач в позові, передбачено: видача свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 згідно ідеальних часток. В матеріалах справи відсутнє таке свідоцтво. Вважає, що ОСОБА_7 не набув право приватної власності на 1/10 частку (ідеальну частка) домоволодіння. Також просила застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Позивачкою подано заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення з цим позовом, та поновлення, зазначила, що вона пропустила строк позовної давності, оскільки тривалий час не могла дізнатися про місце перебування ОСОБА_7 або членів його родини.

Представницею відповідача подані письмові заперечення відносно заяви про визнання поважними причини пропуску строку звернення з цим позовом та поновлення процесуального строку, в яких вона зазначали, що вважає, дану заяву позивачки необґрунтованою, а наведені причини пропуску строку позовної давності не поважними.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, також просила поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені, в матеріалах справи містяться їх заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали та інші докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно копії Договору від 18.07.1985 р., підписаного ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , він продає ОСОБА_3 частку будинку по документу: Договір за реєстром 1-75/19, який посвідчений нотаріусом Л.В. Комісаренко, і не заперечує відносно оформлення частки будинку по АДРЕСА_1 , на ОСОБА_3 . При цьому були присутні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які розписалися в даному Договорі (а.с.16).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 30.11.1974 р., зареєстрованого ЗМБТІ ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчений нотаріусом Комісаренко Л., зареєстровано за №1-75/19, ОСОБА_7 придбав у власність 27/100 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7а-8).

Рішенням виконавчого комітету Комунарської районний ради від 16.04.1998 р. №77/3, встановлені ідеальні частки на домоволодіння АДРЕСА_1 , за гр. ОСОБА_14 7/20 часток, ОСОБА_7 1/10 частка, ОСОБА_15 17/50, ОСОБА_16 - 1/20 частку, ОСОБА_17 4/25 часток (а.с. 9).

Згідно висновку експерта - ФОП ОСОБА_18 та складеного ним технічного паспорту на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 10.03.2020 р., встановлено. Згідно договору купівлі-продажу, частки домоволодіння, серія та номер: 2099, виданий 18.12.2018 р., видавник: ОСОБА_19 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріальною округу в Запорізькій області, 4/25 частка домоволодіння, за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 . За даними ОП «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 р. власником 29/200 частки домоволодіння за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_8 . За даними ОП «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 р. власником 29/200 частки домоволодіння за поштовою адресою: АДРЕСА_1 . є ОСОБА_6 . Згідно договору купівлі-продажу, частки домоволодіння, серія та номер: 1782, виданий 04.12.2019р., видавник: ОСОБА_20 , приватний нотаріус Запорізькою міською нотаріальною округу, 9/20 частка цього домоволодіння, належить ОСОБА_4 . За даними ОП «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 р. власником 1/10 частки домоволодіння за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 . Станом на 10.03.2020 р., відповідно до технічного паспорту №263/20, на земельній ділянці площею 0,0986га, розташовані складові об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. А, загальною площею 114,4м2 та житловою площею 49,7м2 ; житловий будинок літ. Б, загальною площею 122,9м2 та житловою площею 92,5м' ; житловий будинок літ. К, загальною площею 54,7м2 та житловою площею 22,1м2 ; гараж літ. Д; сарай літ. Н; гараж літ. J1; сарай літ. ГІ Згідно розрахунку, визначення частки домоволодіння, ОСОБА_7 належить 1/10 частка домоволодіння за поштовою адресою: АДРЕСА_1 . Складові об`єкти нерухомого майна не підлягають прийняттю до експлуатації, та не є самочинним будівництвом, відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягають прийняттю в експлуатацію», п. 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI 17 лютого 2011 року та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № від 24.05.2001р. Нових побудованих господарських будівель та споруд - не виявлено, в житловому будинку літ. А, А1 ніякої реконструкції та перепланування - не виявлено. За результатом проведеного технічного обстеження встановлено, що житловий будинок літ. А, А1 надійний та безпечний в експлуатації.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона є сестрою позивачки, і їй відомо, що позивачка в 1985 р. купила в ОСОБА_7 будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає з часу його придбання і по теперішній час. Після продажу будинку ОСОБА_7 не мешкав в ньому. Позивачка тривалий час розшукувала ОСОБА_7 , для нотаріального засвідчення договору купівлі-продажу будинку, але не могла знайти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив, що він є чоловіком сестри позивачки та мешкає з нею по сусідству, і йому відомо, що позивачка у 1985 р. купила в ОСОБА_7 за 3000,00 рублів, належну йому частку домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 . З часу купівлі, позивачка з родиною постійно живе за цією адресою, утримує будинок. Нотаріально не посвідчили договір, оскільки ОСОБА_7 ухилявся від його посвідчення і тривалий час позивачка не могла дізнатися місце перебування колишнього власника ОСОБА_7 . Про дані обставини йому розповідав чоловік позивачки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона є сусідкою позивачки, і їй відомо, що ОСОБА_3 мешкає в даному будинку з 1985 р., оскільки купила будинок в ОСОБА_24 . Останній після продажу будинку в ньому не жив. Його місце проживання позивачці було невідомо.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 , пояснила, що вона є племінницею позивачки, їй відомо, що її тітка ОСОБА_3 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю родинною. Мама свідка їй розповідала, що тітка придбала цей будинок, але з нотаріальним оформлення купівлі-продажу є якісь негаразди, деталі яких свідок не знає.

Згідно копії паспорту позивачки (а.с. 6) та довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 21, 69, 70), витягу до будинкової книги (а.с. 17-18), місце проживання позивачки зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.09.1985 р., а члена її родини - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії довідки, виданої головою квартального комітету №17, від 22.11.2013 р., ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює сплату земельного податку за цією адресою з моменту придбання частки домоволодіння (а.с. 15).

ОСОБА_3 здійснювала систематичну сплату комунальних та інших обов`язкових платежів, пов`язаних з утриманням домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями квитанцій про сплату цих платежів, початкова дата яких 2003 р. (а.с. 29-39).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2014 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту її постійного користування, з 20.09.1985 р., житловим будинком літери А., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.01.2015 року, вищевказане судове рішення було скасовано та роз`яснено їй, що вона маю право на звернення до суду з даними вимогами в позовному провадженні (а.с. 19-20).

Згідно копії акту про смерть №13 від 19.03.1991 р., ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Велика Білозірка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 22).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 р. (а.с. 74) постановлено про витребування доказів по справі, а саме: з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 .

Згідно листа Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 07.12.2020 р. (а.с. 89), спадкова справа №538/1997 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 передана до Кам`янко-Дніпровської державної нотаріальної контори, за територіальністю.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2021 р. (а.с. 112) постановлено про витребування спадкової справи ОСОБА_7 з Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2021 р. (а.с. 135) постановлено про витребування спадкової справи ОСОБА_7 з Енергодарської державної нотаріально контори Запорізької області, оскільки державний нотаріус Кам`янко-Дніпровської державної нотаріальної контори помер і на Енергодарську державну нотаріальну контору Запорізької області покладено обов`язки по обслуговуванню населення Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області, відповідно до ст. 8 Закону України "Про нотаріат"

Листом Енергодарської державної нотаріально контори Запорізької області від 17.06.2021 р. (а.с. 139), на виконання ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.01.2021 року, повідомлено, що за результатами перевірки спадкового реєстру, алфавітних книг, а також за даними архіву, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 до Кам`янко-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області, не надходила.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2021 р. (а.с. 143) постановлено про витребування з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори інформації про обставини передання Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою до Кам`янко-Дніпровської державної нотаріальної контори спадкової справи №538/1997, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 , а саме:

- чи є підтвердження отримання Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою переданих матеріалів цієї спадкової справи;

- на яких підставах були передані матеріали цієї спадкової справи до іншої нотаріальної контори за підсудністю рішення нотаріуса чи за заявою спадкоємців,

- інформації про спадкоємців ОСОБА_24 (у випадку її наявності).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2021 р. (а.с. 144) постановлено про витребування із Запорізького обласного державного нотаріального архіву інформацію, а саме: чи передавались до цієї установи на зберігання Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою матеріали спадкової справи 538/1997, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 . У випадку наявності матеріалів цієї спадкової справи, зобов`язано Запорізький обласний державний нотаріальний архів, надати належним чином завірену копію цієї спадкової справи.

Листом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 11.09.2021 р. повідомлено, що Правилами ведення нотаріального діловодства від 03.02.1994 року (документ втратив чинність 28.12.2008) не було передбачено складання будь-яких документів про передачу спадкової справи для виконання за територіальністю. Про передачу спадкової справи до Кам`янко-Дніпровської державної нотаріальної контори свідчить позначка в алфавітній книзі обліку спадкових справ. Тому надати інформацію щодо підстав для передачі, про саму передачу та про підтвердження отримання Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою спадкової справи після померлого гр. ОСОБА_24 , Шоста запорізька державна нотаріальна контора не має можливості.

Листом Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 05.08.2021 р. (а.с. 148), повідомляє, що до даної установи згідно до Акту приймання-передавання документів від 16.02.2012 року, Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області на зберігання передані документи за 1944-1999 роки, переглянувши передані справи, встановлено, що реєстрація спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 в цих справах не прописана. Алфавітні книги обліку спадкових справ Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, не передавались. Копію спадкової справи № 538/1997 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_24 , не має можливості надати, у зв`язку з тим, що спадкові справи, заведені до 2001 року Кам`янко-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавались.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2021 р. (а.с. 156), постановлено про витребування з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомостей про наявність/відсутність державної реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження дітей у гр. ОСОБА_24 .

Листом Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.10.2021 р. (а.с. 159), на виконання вищевказаної ухвали суду від 17.09.2021 р., повідомлено, що перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виявлено наступні актові записи:

- № 2452 про шлюб ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складений 31.07.1975 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

- № 499 про розірвання шлюбу ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складений 19.09.1985 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Перевірку наявності актових записів про шлюб, розірвання шлюбу проведено з часу досягнення шлюбного віку особою, зазначеною у запиті, по первинних та по поновлених актових записах.

Актових записів про народження дітей не виявлено.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2).

Згідно зі статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року).

Статтею 227 ЦК України(в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК України (чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Оцінивши вищевказані досліджені судом докази, в сукупності, суд приходить до висновку, що між позивачкою та ОСОБА_7 18.07.1985 р. був укладений договір купівлі-продажу частки спірного домоволодіння, яка була визначена в договорі купівлі-продажу від 30.11.1974 р. Зі змісту договору від 18.07.1985 р. вбачається, що продавцем ОСОБА_7 передана покупцю ОСОБА_3 у власність частка спірного домоволодіння. В подальшому на підставі рішенням виконавчого комітету Комунарської районний ради від 16.04.1998 р. №77/3, дана частка у спірному домоволодінні, була змінена. Позивачка володіє та користується придбаним майном з моменту укладення договору і до теперішнього часу. Місце проживання позивачки та її членів родини зареєстроване у спірному домоволодінні, вона його утримує, в тому числі шляхом здійснення оплати житлово-комунальних послуг та інших обов`язкових платежів (сплати земельного податку тощо). Тобто з урахуванням вимог 128 ЦК України (у редакції 1963 року), позивачка набула права власності на цю частку з моменту її передачі від продавця ОСОБА_7 . Також зі змісту договору від 18.07.1985 р. вбачається, що покупцем здійснена оплата за придбану частку домоволодіння до написання договору, оскільки зазначено, що ОСОБА_7 продає частку домоволодіння, при цьому не зазначені умови щодо зобов`язання ОСОБА_3 передати кошти за придбану частку, після написання договору. Даний договір купівлі-продажу від 18.07.1985 р., в порушення вимог 227 ЦК України(в редакції 1963 року), не був нотаріально посвідчений та не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Продавець ОСОБА_7 зазначив в цьому договорі, що не заперечує відносно оформлення частки будинку по АДРЕСА_1 , на ОСОБА_3 , при цьому з пояснень свідків вбачається, що після продажу частки спірного майна позивачці, сторона договору (продавець) ОСОБА_7 виїхав з даного домоволодіння, його нове місце проживання (перебування) позивачці не було відомо, будь-яких активних дій для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу частки нерухомого майна та належного оформлення переходу права власності на продане майно на нового власника не вчинив, що свідчить про його небажання та ухилення від нотаріального оформлення даної угоди. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 помер, що взагалі унеможливило нотаріального посвідчення вищевказаного договору. Наразі право власності продовжує бути зареєстрованим за ОСОБА_7 , що вказує на те, що спадкоємцями ОСОБА_7 з моменту смерті і до теперішнього часу не пред`явлені вимоги на спірну частку домоволодіння, і свідчить про їх обізнаність щодо фактичного вибуття з власності ОСОБА_7 цієї частки домоволодіння.

Підстав не довіряти показам свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, в суду відсутні. Покази свідків є логічні, послідовні, не містять протиріч з іншими доказами по справі, переконливі як кожен окремо, та і в сукупності з іншими дослідженими доказами по справі.

Посилання представника відповідача на сумнівність договору від 18.07.1985 р. та не справжність підпису ОСОБА_7 є голослівними та не підтверджені належними доказами.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок ухилення продавця ОСОБА_7 від нотаріального посвідчення, укладеного між ним та позивачкою, договору купівлі-продажу частки спірного домоволодіння, за яким фактично сторонами виконані умови договору, та подальшої смерті продавця, позивачка позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на частку цього домоволодіння, якою володіє та користується фактично, тому заявлені позовні вимоги щодо визнання дійним договору купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та про визнання права власності за позивачкою права власності на 1/10 частину житлового будинку літ. А з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є частково обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_7 на момент укладення вищевказаного договору купівлі-продажу між ним та позивачкою, продавцю належала 27/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , в подальшому дана частка була уточнена рішенням виконавчого комітету Комунарської районний ради від 16.04.1998 р. та за ОСОБА_7 закріплено 1/10 даного домоволодіння. З висновку експерта та технічного паспорту домоволодіння вбачається, що в спірне домоволодіння входить декілька житлових будинків та надвірних будівель. В матеріалах справи відсутні відомості про визначення між співвласниками даного домоволодіння порядку користування житловими будинками та надвірними будівлями, які входять до його складу, або виділу часток домоволодіння в натурі, тому позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачкою 1/10 частину саме житлового будинку літ. А з відповідною частиною надвірних будівель, які знаходяться за вищевказаною адресою, є необґрунтованими. При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та визнання за останньою права власності на дану частку домоволодіння.

Вирішуючи заявлені вимоги відповідача щодо застосування строків позовної давності до заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

З огляду на позовні вимоги в указаній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема щодо строків захисту порушеного права - ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з статтею 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до положень статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до статей 71, 75 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено позовна давність, встановлюється в три роки і позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (дані правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

З досліджених судом обставин вбачається, що позивачка з липня 1985 р. була обізнана, що договір від 18.07.1985 р., укладений між нею та ОСОБА_7 , не посвідчений нотаріально відповідно до вимог законодавства, останній ухилився від нотаріального оформлення цього договору, тому строк звернення з даним позовом почався з липня 1985 р. та закінчився в липні 1988 р. При цьому, як встановлено з досліджених судом обставин, позивачка не була обізнана про місце знаходження відповідача, який не є її родичем, в зв`язку з чим на протязі тривалого часу, вона намагалась встановити його місце перебування та зв`язатися з ним чи членами його родини, тому пропустила даний строк звернення до суду. Захист прав в судовому порядку потребує несення позивачем додаткових фінансових затрат на сплату судового збору за пред`явлення позову, отримання правової допомоги. Позивачка в 2014 р., 2018 р. намагалась узаконити своє право власності на придбану частку домоволодіння, в судовому порядку без залучення продавця, але не змогла це зробити внаслідок неправильного обрання порядку, способу захисту свої прав, несплати судового збору за пред`явлення позову. Оцінивши всі вищевказані обставини, в сукупності, враховуючи, що предмет спору невідривно пов`язаний з економічним та соціальним правом позивачки та членів її родини на належне житло та притулок, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем причини пропуску строку позовної давності є поважними, і порушені права позивача підлягають судовому захисту.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та визнання за останньою права власності на дану частку домоволодіння. В іншій частині заявлені позовні вимоги залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати поважними причини пропуску позивачем ОСОБА_3 позовної давності по цій справі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку та визнання права власності на частку житлового будинку, - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , який укладений 18.07.1985 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН: НОМЕР_1 , право власності на 1/10 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова