Ухвала

02 червня 2022 року

м. Київ

справа № 463/1031/19

провадження № 61-11428 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , видане 14 листопада 2017 року ОСОБА_2 державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г. Я., зареєстровано в реєстрі за № 3-3905 на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , видане 14 листопада 2017 року, видане 14 листопада 2017 року ОСОБА_3 державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г. Я., зареєстровано у реєстрі за № 3-3906 на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційні скарги Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначено у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 145/797/15, постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 355/340/17, від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара