Справа № 237/3368/21
Провадження № 2/237/188/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.01.22 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мар`їнська міська ВЦА Покровського району Донецької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 21 травня 2019 року складено відповідний актовий запис №12 та видане свідоцтво про смерть серійний номер НОМЕР_1 . До дня смерті ОСОБА_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 був зареєстрований позивач ОСОБА_1 та онук.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. За життя ОСОБА_2 склала заповіт. Але в заповіті є помилки у написанні Прізвища, невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності.

В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від позивача, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, з позовними вимогами згодні.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А1(1952 р.), прибудова «а1»(1952р), тамбур «а2»(1990р.) (загальною площею 49,9 кв.м в тому числі житловою площею - 27,3 кв.м) , господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б1» (1992р.), сарай «В1» (1952 р.) паркан №1 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт.

В заповіті від 01 лютого 1999 року зареєстровано в реєстрі за №58, складеним державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори під час складання допущені помилки, а саме: замість мого прізвища ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_1 і прізвище спадкодавця ОСОБА_2 замість ОСОБА_2. Окрім того, в заповіті російською мовою з попилкою в імені по батькові зазначено заповідача, а саме ОСОБА_2 . Позивач був зареєстрований разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Оригінали документів були втрачені (знищені) в результаті прямого влучення артснаряду, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 де знаходилися документи, було дуже пошкоджено. Окрім того , потрапити за даною адресою позивач не має можливості внаслідок розташування військових позицій першої лінії оборони Збройних Сил України з будинку АДРЕСА_2 .

Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності , суд має можливість прийти до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу та заповіту. Крім того, звертаю увагу суду, що встановлення даних фактів мають для мене юридичне значення, оскільки від них залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на спадкове майно.

Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідчено 31.031993 р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №542 .

Зі свідоцтва про народження серійний номер НОМЕР_2 вбачається, що я народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено запис акта про народження №10. В графі батько зазначено російською мовою мати - ОСОБА_2 , а в графі батько - ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу статті 1261 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_2 , я є спадкоємцем за заповітом і першої черги за законом.

Відповідно із статтею 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач був зареєстрований разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини .

Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З акту №320 проведення обстеження технічного стану житлового будинку від 27 червня 2019 року наданого Військово-цивільною адміністрацією міста Мар`їнка та села Побєда вбачається, що обстеження технічного стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який постраждав під час проведення бойових дій в результаті АТО в період з 2014 року по теперішній час не є можливим. Розташування військових позицій першої лінії оборони Збройних Сил України з будинку АДРЕСА_2 , тому можливість проведення обстеження будинку АДРЕСА_2 - відсутня.

Згідно акту обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) №342 від 9 липня 2019 року наданого Військово-цивільною адміністрацією міста Мар`їнка та села Побєда встановлено, що в результаті прямого влучення артснаряду житловий будинок дуже пошкоджено. В будинку пошкоджені несучі конструкції та міжкімнатні перегородки , вибиті вікна, двері, розбите перекриття. Зруйновані та пошкоджені всі господарські будівлі.

19 серпня 2021 року Комунальним підприємством «Мар`їнське БТІ» було надано довідку №06-651 від 19 серпня 2021 року. В довідці зазначено, що право власності на на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідчено 31.031993 р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №542 . Отже, прізвище власника у правовстановлюючому документі як і в заповісті замість ОСОБА_2 зазначено ОСОБА_2 .

Так, згідно зі статтею 187 Цивільного кодексу складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Фізично земельна ділянка і будинок (будівля, споруда) ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю. Адже будинок (будівлю, споруду) неможливо використовувати без земельної ділянки, і навпаки - земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній.

З копії договору укладеного між ОСОБА_9 , яка діяла від імені колгоспа імені Шевченка та ОСОБА_2 вбачається, що спадкодавець придбала житловий будинок з надвірними побудовами. Інформації про наявність у спадкодавця документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в мене немає. Однак виходячи з положень вище вказаного, вважаю, що в теперішній час я можу просити суд визнати право власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенів документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі та заповіті перешкоджає реалізації права щодо визнання права власності , на мою думку, суд має можливість прийти до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу та заповіту. Крім того, звертаю увагу суду, що встановлення даних фактів мають для мене юридичне значення, оскільки від них залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на спадкове майно. В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно неможливо .

Таким чином, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 293, 319 ЦПК України, и, ст.ст.15,16,182,321,328,331,1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1268, 1297, 1296 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мар`їнська міська ВЦА Покровського району Донецької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, підтверджуючий, що заповіт посвідчений державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дейнекою Ларисою Анатоліївною 1 лютого 1999 року зареєстровано в реєстрі за №58 від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений на користь ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 .

Встановити факт, що має юридичне значення, підтверджуючий належність договору купівлі-продажу посвідчено 31.031993 р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №542 ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок А1(1952 р.), прибудова «а1»(1952р), тамбур «а2»(1990р.) (загальною площею 49,9 кв.м в тому числі житловою площею - 27,3 кв.м), господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б1» (1992р.), сарай «В1» (1952 р.) паркан №1 та земельну ділянку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 10.01.22 року