Справа №717/268/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Гончара А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Представник позивачки ОСОБА_2 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача приватного акціонерного товариства „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП на користь позивачки ОСОБА_1 102574 гривні невиплаченого страхового відшкодування. Стягнути з відповідача судові витрати.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та надіслав заяву у якій просить провести розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Враховуючи згоду представника позивачки на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Позов заявлений з тих підстав, що 19 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом „Ауді А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення із автомобілем „Фольксваген ЛТ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля „Фольксваген ЛТ ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. Незважаючи на подану заяву про виплату відшкодування, станом на 13 лютого 2022 року позивачкою не отримано страхове відшкодування від відповідача, а саме позивачка вимагала 102574 гривні, а саме відшкодування витрат на лікування у розмірі 9689 гривень 87 копійок, відшкодування моральної шкоди у розмірі 4884 гривні 49 копійок, відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 90000 гривень.

Судом встановлено, що приблизно 00 годин 55 хвилин 19 вересня 2020 року, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем „Audi A8, номерний знак НОМЕР_2 , рухався в темну пору доби автодорогою Н-03 сполученням „Житомир-Чернівці поза межами населеного пункту зі сторони м. Хотин у напрямку м. Чернівці, на швидкості більше 108,2 км/год, що перевищує допустиму швидкість - 40км/год на даній ділянці дороги. Проїжджаючи 321 км+300м даної автодороги, в межах дії дорожніх знаків 1.37, 1.5.1, 1.15, 3.25, 3.29, 7.2.1, 1.14 ПДР, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.10.1, 12.2, 12.4, 1.5, 2.3 б,д, проявивши злочинну недбалість та самовпевненість, не врахувавши дорожню обстановку, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у виборі безпечної швидкості руху та неуважність до дорожньої обстановки, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автобусом марки „Volkswagen LT35 державний номер НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирці автобуса „Volkswagen LT35 ОСОБА_5 1971 року народження, у відповідності до висновку СМЕ №96-Н від 25.09.2020 спричинено смерть, а пасажирам автобуса „Volkswagen LT35 ОСОБА_6 ,, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження , небезпечні для життя, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до тривалого розладу здоров`я. ОСОБА_1 1985 року народження, у відповідності до висновку СМЕ №932 мд від 05.11.2020 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в середній третині правої гомілки, відкритий перелом в середній третині обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Згідно вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 березня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Позивачка ОСОБА_1 з 19 вересня по 23 вересня 2020 року знаходилася на лікуванні у КНП „Хотинська багатопрофільна лікарня із діагнозом: забій лівого плечового суглобу, лівої плечової кістки, забій ШВХ, забій с/З лівої гомілки, ЗЧМТ струс головного мозку.

12 травня 2021 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності на строк до 01 червня 2022 року і вставлено клініко-функціональний діагноз: сповільнено консолідуючий скалковий перелом в/гомілкової кістки, повторно синтез незросший перелом м/г кістки. ОСОБА_1 протипоказана робота у звичайних виробничих умовах.

Вказані обставини стверджуються копією вироку Хотинського районного суду від 10 березня 2021 року, копією листа комунального некомерційного підприємства „Хотинська багатопрофільна лікарня №1138 від 07 липня 2021 року, копією індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_1 №128 від 12.05.2021 року, копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №590061 від 12 травня 2022 року

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в АТ „СГ „Ю.БІ.АЙ-КООП, що підтверджується копією інформації про поліс № 183121350, який був діючим станом на 19 вересня 2020 року, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль „AUDI A8, державний номер НОМЕР_2 .

30 червня 2021 року позивачка ОСОБА_1 від імені якої діяло ТзОВ „Юридична компанія „Вішкодування, звернулася до відповідача АТ „СГ „Ю.БІ.АЙ-КООП, із заявою на виплату страхового відшкодування, а саме просила виплатити 7689 гривень 87 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування, 90 000 гривень в рахунок відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності та 4884 гривні 49 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказана обставина стверджується копією заяви про виплату страхового відшкодування від 30 червня 2021 року (а.с.12).

Відповідач приватне акціонерне товариство „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП не виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямований на регулювання відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 цього Закону визначено поняття страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1. статті 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого та шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з п. 26.2 зазначеної статті мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення ІІ групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, що становить 90 000 гривень, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати станом на день ДТП (19 вересня 2020 року), розмір якої згідно ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік з 01 вересня 2020 року складав 5000 гривень.

Також, згідно до ст. 24 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Позивачка просить стягнути 9689 гривень 87 в рахунок відшкодування за шкоду, пов`язану із її лікуванням, однак не надала суду документів виданих відповідним закладом охорони здоров`я, які б підтверджували такі витрати та необхідність їх здійснення.

Враховуючи наведене, суд вважає копії фіскальних чеків, копію товарного чека та копію квитанції неналежними доказами.

Суд вважає, що розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, в даному випадку слід розрахувати як 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я. З листа комунального некомерційного підприємства „Хотинська багатопрофільна лікарня вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні 5 днів, тобто з 19 по 23 вересня 2020 року. Отже, мінімальний розмір страхового відшкодування становить 833 гривні 33 копійки.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню страховиком становить 4541 гривню 67 копійок (90000 гривень (шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим) + 833 гривні 33 копійки (шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого) х 0,05 = 4541 гривня 67 копійок.)

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути із відповідача на її користь 4541 гривню 67 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, 90000 гривень в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілою та 833 гривні 33 копійки в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої.

У даній справі про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір, а тому судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення з відповідача в дохід держави. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір за подання позовної заяви у цій справі в сумі 953 гривні 75 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд вважає, що у стягненні з відповідача на користь позивача 10000 гривень в рахунок відшкодування судових витрат слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 та 3 (пункт 1) ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачка не надала суду документів, які підтверджують здійснення нею витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст.ст. 979, 1167, 1168, 1187, 1201 ЦК України, ст.ст. 3,6, 22, 27, 37, 38, 41 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), ст. 8 Закону України „Про державний бюджет України на 2020 рік, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 , до приватного акціонерного товариства „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31113488, яке розташоване в м. Київ вулиця Бастіонна будинок 5/13, про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП на користь ОСОБА_1 4541 (чотири тисячі п`ятсот сорок одну) гривню 67 (шістдесят сім) копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, 90000 (дев`яносто тисяч) гривень в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілою та 833 (вісімсот тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої.

Стягнути з приватного акціонерного товариства „Страхова група „Ю.БІ.АЙ-КООП на користь держави 953 (дев`ятсот п`ятдесят три) гривні судового збору.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Повне рішення суду складено 27 травня 2022 року.

Суддя: