Справа № 2-75/2010
Провадження № 6/345/1/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калуш в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «Easy Con» заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,

з участю представника стягувача адвоката Тістика Р.Б.,

боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

представник ТзОВ «ФК «Форінт» адвокат Тістик Р.Б. звернувся до суду із заявою в якій просить поновити стягувачу ТзОВ «ФК «Форінт» строк пред`явлення виконавчого листа № 2-75/10 виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Форінт» заборгованості за кредитним договором № 010/14-20/691-1 від 18.08.2006 у розмірі 2778493,17 грн. у зв`язку з його пропуском з поважних причин, а також просить видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження № 55095846 з примусового виконання виконавчого листа № 2-75/10, виданого 28.01.2010 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Форінт» заборгованості за кредитним договором № 010/14-20/691-1 від 18.08.2006 у розмірі 2778493,17 гривень.

31.10.2018 старшим державним виконавцем Боберсським Р.П. в межах даного виконавчого провадження винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, у відповідності до якої змінено стягувача з АТ «Райфайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Форінт». Згідно даних АСВП 22.11.2018 старшим державним виконавцем Боберським Р.П. в межах даного виконавчого провадження винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувану ТОВ «ФК «Форінт». Частиною 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином з моменту переривання строку пред`явлення виконавчого документа у зв`язку із його поверненням, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Оскільки станом на 16.08.2021 на адресу заявника не надходила вищевказана постанова державного виконавця від 22.11.2018 та оригінал виконавчого листа № 2-75/10 від 28.01.2010, ТОВ «ФК «Форінт» 16.08.2021 на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області направлено заяву № 2/2021/08/5322 з проханням скерувати на адресу ТОВ «ФК «Форінт» оригінал постанови від 22.11.2018, винесеної в межах виконавчого провадження № 55095846, та оригінал виконавчого листа № 2-75/10 від 28.01.2010. Дана заява була отримана 28.01.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 21.09.2021 ТОВ ФК «Форінт» повторно надіслав заяву аналогічного змісту на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, яка була ним отримана 23.09.2021. Однак станом на момент подання даної заяви вищезазначені заяви ТОВ «ФК «Форінт» залишені без реагування. Отже, втрата виконавчого листа відбулася після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві при пересилці його від органу ДВС до стягувача ТОВ «ФК «Форінт», котрий не отримував вказане поштове відправлення, та за відсутності вини заявника.

Вищевказані обставини підтверджують факт втрати виконавчого листа з незалежних від ТОВ «ФК «Форінт» причин, що робить неможливим виконання рішення суду, яке не втратило своєї законної сили, а, отже, у зв`язку з цим є підстави для видачі дубліката втраченого виконавчого листа. Окрім цього, ТОВ «ФК «Форінт» пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, оскільки виконавчий лист не пред`явлено до виконання у встановлений законом строк у зв`язку з його втратою та відсутністю від органу ДВС будь-якої інформації щодо надсилання в період з 22.11.2018 по 16.08.2021 на адресу заявника та отримання останнім зазначеного виконавчого документу.

Представник стягувача у судовому засіданні підтримав подану заяву з вищенаведених підстав та просив суд її задоволити. Додатково вказав, що іпотечне майно, яке передав ОСОБА_1 за договором іпотеки з метою забезпечення зобов"язання за кредитним договором АТ "Райффайзен Банк Аваль" з боржником ОСОБА_2 , було реалізоване при виконанні іншого рішення суду про стягнення боргу за іншим кредитним договором ОСОБА_2 з АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що відносно нього строк подачі виконавчого листа до виконання після його переривання встановлюється з дня його повернення, тобто з 22.11.2018 і у межах трирічного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, тобто у строк до 22.11.2021, однак, ні АТ «Райффаайзен Банк Аваль», ні його правонаступник ТзОВ «ФК «Форінт» протягом цього строку у встановленому законом порядку не зверталися з відповідною заявою про видачу дубліката документа. Таким чином ТзОВ «ФК «Форінт» фактично пропустило трирічний строк для звернення з відповідною заявою. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження втрати стягувачем виконавчого листа, зокрема, відповідний акт втрати не складався, інших письмових доказів, які б свідчили про вжиття саме ТОВ «ФК «Форінт» як стягувачем будь-яких заходів щодо їх пошуку заявником не надано. Відтак, одних лише припущень про можливу втрату виконавчого листа не достатньо для задоволення вимог заяви ТзОВ «ФК «Форінт» про видачу дублікату виконавчого листа та не є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Крім того, він виступав поручителем у даних кредитних правовідносинах та передав в іпотеку в забезпечення виконання зобов"язань боржником ОСОБА_2 належне йому нерухоме майно та транспортний засіб, які були реалізовані з метою погашення кредиту. З 2018 року, з часу реалізації іпотечного майна, до нього ніхто ніяких претензій не висував, інших кредитних зобов"язань він не мав, а тому твердження представника заявника про наявність іншого кредитного зобов"язання є безпідставними, так як у даному випадку був переукладений крединий договір з метою реструктуризації боргу. Він своє майно передавав в іпотеку саме в забезпечення кредитного договору, про який йде мова в заяві.

Суд, вивчивши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів цивільної справи №2-75/2010 встановлено, що 25.01.2010 Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору № 010/14-20/691 від 18.08.2006 в розмірі 2776673,13 грн. (а.с. 55-57).

Рішення суду набрало законної сили і 28.01.2010 на його виконання видано виконавчий лист (а.с. 83).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.07.2017, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видано дублікат вищевказаного виконавчого листа № 2-75 (а.с. 104-105), а ухвалою суду від 02.10.2017 Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-75/2010 виданого на виконання ухвали суду від 28.07.2017(а.с. 122-123).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.07.2018 замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» по справі 2-75/2010 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (а.с. 170-174).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Боберського Р.В. від 31.10.2018 у виконавчому провадженні № 55095846 про стягнення з ОСОБА_1 2774893,17 грн. боргу замінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТзОВ «ФК «Форінт» (а.с. 188).

22.11.2018 було ухвалено постанову про повернення виконавчого листа № 2-75/10 від 09.08.2017 стягувачу, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк 22.11.2021 (а.с. 189).

16.08.2021 та 17.09.2021 ТОВ «ФК «Форінт» зверталося до відповідного органу державної виконавчої служби із заявами щодо скерування на адресу ТОВ «ФК «Форінт» оригіналу виконавчого листа № 2/75, виданого 28.01.2010 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Форінт» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за кредитним договором в розмірі 2776673,17 грн. та судових витрат по справі в розмірі 1820,00 грн. (а.с. 190, 192).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Відповідно до частини 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Судом встановлено, що 31.10.2018 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Р.П. у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-75/10, виданого 09.08.2017 Калуським міськрайоним судом, замінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на заявника ТзОВ «ФК «Форінт» .

Постановою старшого державного виконавця Боберського Р.П. від 22.11.2018 виконавчий лист № 2-75/10 повернуто стягувачу. У вказаній постанові зазначено, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22.11.2021.

Вказані обставини свідчать про пропуск ТзОВ «ФК «Форінт» встановленого строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Суд звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк виконання задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

ТзОВ «ФК «Форінт» 16.08.2021, тобто через 2 роки 9 місяців з часу заміни стягувача на нього в межах вказаного виконавчого провадження № 55095846 звернулося до органу державної виконавчої служби зі заявою про скерування на його адресу постанови від 22.11.2018 про повернення виконавчого документа та оригінала виконавчого листа № 2-75, виданого 28.01.2010 Калуським міськрайонним судом.

При цьому ТзОВ «ФК «Форінт» звернулося до суду зі заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання лише у грудні 2021 року, після закінчення терміну для повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу.

ТзОВ «ФК «Форінт» є юридичною особою та зобов`язано забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що, знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007).

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

При цьому, стягувачем жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин незвернення до органу державної виконавчої служби протягом тривалого часу щодо отримання інформації про вказане виконавче провадження.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постановах від 10 грудня 2019 року у справі № 168/805/17 та від 22 січня 2020 року у справі № 2-988/10.

ТзОВ «ФК «Форінт» не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

Окрім цього, обґрунтовуючи свою заяву, заявник посилається на те, що оригінал виконавчого листа втрачений при пересилці поштою від органу державної виконавчої служби до стягувача ТОВ "ФК "Форінт".

Суд зазначає, якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа повинно бути надано відповідні докази, а, зокрема, довідки органів поштового зв`язку або державного виконавця, які заявником не надано.

Встановивши, що заявник близько трьох років не цікавився ходом виконавчого провадження, доказів втрати виконавчого листа суду не надав, а зі заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання звернувся у грудні 2021 року, тобто поза межами строку для пред`явлення такого документа до виконання, при цьому не довів поважність причин пропуску цього строку, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

З огляду на те, що ТзОВ «ФК «Форінт» звернулося до суду зі заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому суд цей строк не поновив, а тому відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі викладеного, ст.ст. 120, 127, 431, 433 ЦПК України, ст.ст. 22 ,23, 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 259, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2022.

Суддя: