КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9583/2022 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

03 серпня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Олійника В.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ассіст» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальних збитків, завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року заяву про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою заявник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 21 липня 2022 року здав на пошту апеляційну скаргуз пропуском строку на апеляційне оскарження, в якій просить його поновити, як пропущений з поважних причин.

Зазначає, що оскаржувану ухвалу було отримано представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 21 липня 2022 року у відповідь на адвокатський запит, тому вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва постановлено 30 травня 2022 року, апеляційну скаргу представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здав на пошту 21 липня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження та не надав доказів поважності причин його пропуску.

Як убачається з матеріалів апеляційної скарги, представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надав відповідь Голосіївського районного суду м. Києва, згідно якого адвокату Процу А.В. була направлена копія ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року.

Також, представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надав належним чином завірену копію оскаржуваної ухвали, яка була виготовлена Голосіївським районним судом м. Києва 15 червня 2022 року та направлена на адресу позивача.

Крім того, представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» долучив до апеляційної скарги конверт, в якому Голосіївський районний суд м. Києва направив на адресу Проца А.В. копію ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року.

Проте, апеляційний суд не вбачає у вказаних доказах факту отримання представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» копії ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року саме 21 липня 2022 року, як він зазначає в своїй апеляційній скарзі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Виходячи з наведеного, посилання представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на те, що він отримав копію ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року саме 21 липня 2022 року, апеляційний суд не може визнати поважними, оскільки вказане не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року апеляційну скаргу необхідно оплатити судовим збором у розмірі 496 грн 20 коп.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором за такими реквізитами: рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783‚ банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Документи, що підтверджують сплату судових витрат подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Згідно ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому її слід залишити без руху для усунення вказаних недоліків, а саме: надати докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надати документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357, 359 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, в іншому випадку апелянту буде відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник