Справа № 203/3572/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АУРУМ», що діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «СІГМАУР», про розірвання договору про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

Протокольною ухвалою від 05.11.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними права не допускається.

Частиною 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» вказує, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

В рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що після призначення справи до розгляду по суті, позивачка та її представник в судові засідання, що призначались на 25.01.2022 року, 28.02.2022 року, 29.03.2022 року та 17.05.2022 року не з`явились.

Позивачка про причини своєї неявки не повідомляла та клопотань про перенесення розгляду справи або розгляд останньої за її відсутності не заявляла.

Представник позивачки про причини своєї неявки в судові засіданні, призначені на 25.01.2022 року, 28.02.2022 року та 17.05.2022 року не повідомляв. Судове засідання, призначене на 29.03.2022 року, просив відкласти, посилаючись на воєнні дії на території України.

Поряд з цим, суд враховує, що позивачка та її представник проживають в м.Дніпрі, де бойові дії не відбуваються та суди функціонують в звичайному режимі.

Ані позивачка, ані її представник не повідомляли суд про конкретні причини, які б об`єктивно унеможливлювали їх участі в призначених судових засіданнях в приміщенні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська або в режимі відеоконференції в іншому суді, чи з використанням власних технічних засобів.

З огляду на це, через повторну неявку позивачки в судові засідання, відсутність клопотань від останньої про розгляд справи без її участі, позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,43,44,211,223,247,257,258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АУРУМ», що діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «СІГМАУР», про розірвання договору про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Ю.Казак