Справа № 182/1508/21
Провадження № 2/0182/85/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.05.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 06.05.1975 року, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори Новіковою Н.В. від 07.05.1975 року. До майна померлого ОСОБА_4 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу за №224/2019, в якій зберігається її заява про прийняття спадщини, що зареєстрована в Кк/з: обліку І реєстрації спадкових справ від 09 липня 2019 року за № 761. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56790144 від 09 липня 2019 року заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався. З приводу вищевикладеного, вона як спадкоємець за законом першої черги спадкування після смерті чоловіка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з метою оформлення своїх спадкових прав, внаслідок чого отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2020 року за № 2128/02-31 у зв`язку з тим, що нею не надано документів, які б містили відомості, що вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, а саме: відомості про правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ч.2 статті 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону підлягає державній реєстрації. Згідно довідки № 440 від 16.04.2020 року, виданої Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не було зареєстровано. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ПКМУ № 1141 від 26.10.2011 року), до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом МЮУ за № 3253/5 від 22.12.2010 року, для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємець надає документ, що посвідчує право власності на спадкове майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке виникло до 01 січня 2013 року, та відомості про об`єкт нерухомого майна, які вносяться до Державного реєстру речових прав. Відповідно до підпункту 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449. якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів, є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до абзацу 60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі, а споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, згідно вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, що складений за результатами технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримувати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За таких обставин, об`єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається органами БТІ. Звертає увагу суду на ту обставину, що за результатами будівельно-технічної інвентаризації, станом на 16.04.2020 року, КП «НМБІ» був виготовлений на її ім`я новий технічний паспорт на збудований у 1983 році спадковий житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який відповідає усім будівельним нормам і має визначену загальну площу - 78,9 кв.м., житлову - 61,5 кв.м., допоміжну - 17,4 кв.м. Зауважує, що від спадщини після смерті чоловіка вона ніколи не усувалась, бо фактично вступила у володіння, внаслідок чого систематично сплачує комунальні платежі за користування спадковим будинком і належним чином утримує технічний стан вказаної нерухомості та обробляє земельну ділянку біля будинку. Крім неї, спадкоємцем першої черги спадкування є її син ОСОБА_2 - відповідач по справі, який своєчасно не прийняв спадщину після смерті батька та не проявляє інтересу до спадкового майна. На підставі викладеного, вважає, що вона у встановлений законом порядку, прийнявши спадщину після смерті чоловіка, набула право на спадкування житлового будинку, що був збудований на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 06.05.1975 року, однак, за відсутності правовстановлюючого документу, згідно із положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат», позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому звертаються до суду за захистом свого права у порядку спадкування за законом. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця цього права. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно до висновків Верховного Суду, зазначеному у Постанові від 19.12.2018 року у справі № 674/1307/15-ц, наявність чинної і не оскаржуваної позивачем постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно є додатковою перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, оскільки законом не передбачений повторний розгляд питання, якщо перше вирішено по суті. У разі об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд не може відмовити особі у праві захистити такі права у судовому порядку. За таких обставин й звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.66). Відповідачі проти задоволення позову не заперечували (а.с.68, 84).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 (а.с.6, 62-63), який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 06.05.1975 року, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори Новіковою Н.В. від 07.05.1975 року (а.с.10-11). До майна померлого ОСОБА_4 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області відкрито спадкову справу за № 224/2019, в якій зберігається її заява про прийняття спадщини, що зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ від 09.07.2019 року за № 761. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56790144 від 09.07.2019 року, заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с.34-35). З приводу вищевикладеного, позивачка як спадкоємець за законом першої черги спадкування після смерті чоловіка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з метою оформлення своїх спадкових прав (а.с.37), внаслідок чого отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2020 року за № 2128/02-31 у зв`язку з тим, що нею не надано документів, які б містили відомості, що вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, а саме: відомості про правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (а.с.16).

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що згідно довідки № 440 від 16.04.2020 року, виданої Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не було зареєстровано (а.с.64).

Згідно Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ПКМУ № 1141 від 26.10.2011 року), до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом МЮУ за № 3253/5 від 22.12.2010 року, для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємець надає документ, що посвідчує право власності на спадкове майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке виникло до 01 січня 2013 року, та відомості про об`єкт нерухомого майна, які вносяться до Державного реєстру речових прав.

Відповідно до підпункту 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів, є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абзацу 60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі, а також споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, згідно вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, що складений за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримувати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

За таких обставин, для об`єктів, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається органами БТІ.

Як встановлено судом, за результатами будівельно-технічної інвентаризації, станом на 16.04.2020 року, КП «НМБІ» був виготовлений новий технічний паспорт на збудований у 1983 році спадковий житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який відповідає усім будівельним нормам і має визначену загальну площу - 78,9 кв.м., житлову - 61,5 кв.м., допоміжну - 17,4 кв.м. (а.с.12-14). Від спадщини після смерті чоловіка позивачка не усувалась, фактично вступила у володіння спадковим майном, систематично сплачує комунальні платежі за користування спадковим будинком і належним чином утримує технічний стан вказаної нерухомості та обробляє земельну ділянку біля будинку. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги спадкування є її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відповідачі по справі, які своєчасно не прийняли спадщину після смерті батька та не проявляють інтересу до спадкового майна.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка у встановленому законом порядку, прийнявши спадщину після смерті чоловіка, набула право на спадкування житлового будинку, що був збудований на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 06.05.1975 року.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця цього права.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно до висновків Верховного Суду, зазначеному у Постанові від 19.12.2018 року у справі № 674/1307/15-ц, наявність чинної і неоскаржуваної позивачем постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно є додатковою перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, оскільки законом не передбачений повторний розгляд питання, якщо перше вирішено по суті. У разі об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд не може відмовити особі у праві захистити такі права у судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного проваджений.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 61,5 кв.м., допоміжною площею - 17,4 кв.м.) у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал