Ухвала

27 травня 2022 року

місто Київ

справа № 466/4449/21

провадження № 61-4112ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» (далі - ТОВ «ФК «Капітал Джірінг») звернулося до суду з позовом, у якому просило застосувати наслідки нікчемності договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О. А., зареєстрованого в реєстрі за № 248 шляхом витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК», нерухомого майна: нежитлових приміщень від І до V в підвалі; від 11-1 до 11-13 на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 268,4 кв. м, реєстраційний номер нерухомого майна: 01.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

10 травня 2022 року ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року, у якій заявник просило скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог з метою обґрунтування сплаченого судового збору за подання касаційної скарги шляхом самостійного визначення вартості спірного майна.

У травні 2022 року від заявника надійшла заява, у якій ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» просить відкрити касаційне провадження та врахувати сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 176,40 грн, який розраховано з вартості майнових прав на нерухоме майно за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 172 547,13 грн.

Також заявник зазначив, що сплата судового збору з розрахунку вартості спірного майна є надмірним тягарем для товариства, через відсутність доходу у період дії воєнного стану на території України.

У цій справі Верховний Суд, залишаючи без руху касаційну скаргу, врахував зміст оскаржуваних судових рішень, відповідно до яких вартість спірного майна зазначена з урахуванням різних джерел оцінки, а саме: 2 375 000,00 грн, 2 036 100,00 грн та 2 179 700,00 грн.

Тому, враховуючи вимоги статті 176 ЦПК України, з метою визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги Верховний Суд бере за основу для розрахунку мінімальну вартість спірного майна, зазначену судом першої апеляційної інстанції, а саме 2 036 100,00 грн, яка визначена на підставі звіту про оцінку майна від 11 листопада 2015 року № 41.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання у 2021 році юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500,00 грн).

За наведених обставини за подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 30 541,50 грн, відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 61 083,00 грн.

Враховуючи, що до касаційної скарги долучено докази на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 176,40 грн, заявнику необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі 55 906,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату (доплату) або документ, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Щодо доводів заявника про надмірний тягар сплати судового збору з урахуванням вартості спірного майна

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 0940/2276/18 (постанова від 14 січня 2021 року) зробила такий висновок. Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої наведеної статті Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Разом з цим, Велика Палата констатувала, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Верховним Судом враховано, що Закон України «Про судовий збір» визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Враховуючи наведені норми національного законодавства, практику Верховного Суду та рішень ЄСПЛ щодо обов`язку учасника справи здійснити сплату судового збору у визначеному законом розмірі, суд касаційної інстанції робить висновок, що наведені заявником доводи та письмові докази не є достатніми для відстрочення або розстрочення Верховним Судом судового збору.

За наведених обставини Верховний Суд визнає обов`язок заявника здійснити доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 55 906,60 грн.

Згідно із частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтею 127 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» строк для усунення недоліків у касаційній скарзі тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду, що не підлягатиме подальшому продовженню.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик