Справа № 761/4513/21
Провадження № 2-др/761/24/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Притули Н.Г.,

при секретарі судового засідання: Бондар О.Д.,

за участі:

представника заявника: ОСОБА_1 ,

позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та компенсацію вартості частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.11.2021 р. в цивільній справі № 761/4513/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та компенсацію вартості частки у спільному майні, в позові відмовлено.

Разом з тим, 30.03.2021 року представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомого у розмірі 7 000,00 грн. понесені ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник заявника підтримав вказану заяву та просив задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, однак повідомила що вона не має коштів для сплати.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи та вислухавши думку сторін суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.11.2021 р. в цивільній справі № 761/4513/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та компенсацію вартості частки у спільному майні, в позові відмовлено.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підтвердження обставини викладених у заяві про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи було надано до суду наступні докази: копію Договору № 08-07/2021 від 08.07.2021 року про надання правничої допомоги, копію квитанції від 04.11.2021 № 04 про сплату 7000,00 грн., оригінал акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 04.11.2021 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши зміст перелічених документів суд дійшов висновку, що відповідачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у своїй сукупності. Позивач не зверталась до суду із заявою про зменшення витрат на правову допомогу. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача ОСОБА_2 у розмірі 7000,00грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та компенсацію вартості частки у спільному майні - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2022 року

Суддя: Н.Г.Притула