Справа №: 343/481/22
Провадження №: 2-о/0343/19/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/481/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

за участю: заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Воробця Р.М..

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб:
ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона в 2005 році одружилась з ОСОБА_4 , з яким прожила до 2015 року, після чого 15.01.2015 року шлюб з ним розірвала. Від цього шлюбу у неї народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З січня 2015 року вона стала проживати з ОСОБА_3 , з яким була знайома ще з дитинства. Проживали вони в АДРЕСА_1 в приватному будинку, що залишвся йому в спадок від його померлої бабці, точніше на одній половині будинку, бо інша половина будинку належить його брату. З ОСОБА_3 вони офіційно не одружувались, але фактично проживали як сім`я. Її діти від першого шлюбу проживали разом з ними і ОСОБА_3 ставився до них, як до своїх дітей. ОСОБА_3 дуже добре відносився до неї та її дітей, любив її як свою дружину. Їхні сімейні відносини грунтувались на любові і взаємоповазі. Однією сім`єю вони прожили сім років до 2022 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. За час спільного проживання у неї з ОСОБА_3 народилось двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В свідоцтвах про народження дітей вона дала дітям своє прізвище, а батьком записала ОСОБА_9 , хоча насправді батьком їх є ОСОБА_3 , тобто лише змінила прізвище батька з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
ІНФОРМАЦІЯ_7 під час бойових дій в Україні ОСОБА_3 загинув.
Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: меблі та інше майно, нажите ними під час спільного проживання, яке вона має намір успадкувати. Також як цивільна дружина ОСОБА_3 вона має право на одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбовця на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.11.2013 року зі змінами КМУ № 335 від 18.05.2017 року та № 1142 від 18.11.2021 року. Право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця також має право матір ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Враховуючи той факт, що в будинку, який належав ОСОБА_3 , вони спільно прожили більше 7 років - з 2015 року і до його смерті 2022 році, вели спільне господарство, за спільні кошти проводили капітальний ремонт будинку, у них є двоє спільних дітей, тому вважає, що має всі підстави вважатись спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживала з ним однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, та його цивільною дружиною, яка має право на підставі вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України отримати одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбвовця, яким був її цивільний чоловік ОСОБА_3 .
У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково вказала, що ще до того як вона почала проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю він працював в охороні. Після того, як вони почали спільно проживати (з січня 2015 року), він почав працював на будові у ПП ОСОБА_12 , постійно перебував дома в м. Долина, вони жили в одному будинку, вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом. Згодом ОСОБА_3 підписав на три роки контракт із ЗСУ. За час несення ним служби, вона приїздила до нього, як з їхньою спільною малолітньою дитиною, так і сама, деякий час проживала з ним за місцем несення служби. Він також двічі на рік приїжджав додому у м. Долина у відпустку. Коли передчасно, на восьмимісячному терміні вагітності, народилась їхня наймолодша донечка, вона просила його трішки надовше залишитись дома та допомогти їй у догляді за нею, так як дитина часто хворіла. ОСОБА_3 після закінчення контракту залишився дома, опікувався ними, вони вели спільне господарство, здійснювали у будинку ремонт, проживали як одна сім`я, хоча шлюб офіційно не реєстрували. Згодом, 24.11.2021, він поїхав у військову частину, а 26.11.2021 знову підписав контракт. У грудні 2021 року він ще приїздив додому на два дні, але 26.12.2021 знову повернувся у військову частину. 24 лютого 2022 року він уже був направлений для участі у бойових діях біля Житомира, де в Коростені 02.03.2022 загинув. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 для неї матиме юридичні наслідки, оскільки вона зможе звернутися за отриманням допомоги після смерті чоловіка та батька їхніх дітей, оформити свої спадкові права.

Представник заявниці - адвокат Воробець Р.М. підтримав позицію своєї довірительки, просив заяву задовольнити, з підстав, які викладені у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_1 , вказавши, що вона є матір`ю покійного ОСОБА_3 . Її син дійсно із заявницею проживав однією сім`єю. Коли син перебував на службі вони завжди допомагали ОСОБА_1 , оскільки вважали її своєю невісткою, дбали про дітей, які є їхніми внуками. Заявниця теж приходила до неї додому, допомагала їй по господарству, як свекрусі. Вони і зараз підтримують зв`язок із сім`єю свого покійного сина.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд заяви про встановлення юридичного факту проводити за його відсутності та вирішити її на розсуд суду.

Заяви, клопотання учасників судового розгляду та процесуальні дії суду:
ухвалою суду від 24.03.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Івано-Франківький обласний військовий комісаріат.

19 квітня 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання заявниці про допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14

04 травня 2022 року від представника заявниці - адвоката Воробця Р.М. поступило клопотання про відкладення розгляду справи.

23 травня 2022 року від представника заінтересованої особи надійшло клопотання, у якому зазначено, що Івано-Франківський обласний військовий комісаріат переформований в Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Просить справу проводити без участь їхнього представника та вирішити її на розсуд суду.

25 травня 2022 року у судовому засіданні прийнято відмову від допиту свідка ОСОБА_14 , який перебуває за кордоном, протокольною ухвалою задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_15 . У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_13 . Також протокольною ухвалою суду від 25.05.2022 долучені до матеріалів справи додаткові докази на підтвердження підставності заяви про встановлення факту, про які було заявлено під час підготовчого судового засідання.

Обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин:
як вказала у судовому засіданні ОСОБА_16 , вона з 2015 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , однак шлюб вони офіційно не реєстрували. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, вони надбали спільне майно та вели спільне господарство. На підтвердження вказаних фактів надала такі документи.

Згідно зі свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.2016 та серії НОМЕР_2 від 18.09.2020, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . Їхніми батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с. 11, 12). Як зазначила заявниця, вона під час реєстрації народження дітей вказала своє власне прізвище для них, його вказала і для їх батька, хоча останнім насправді є ОСОБА_3 .

В акті обстеження від 27 квітня 2022 року, який складено депутатом Долинської міської ради Зелінським М.В., вказано, що зі слів ОСОБА_1 , вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала суду, що вона є сусідкою покійного ОСОБА_3 , проживає у АДРЕСА_2 . Вона знає його з дитинства. Його обраницю ОСОБА_1 вперше побачила, коли вона вже була при надії. Переїхала вона проживати до нього ще в 2015 році. Вони вели спільне господарство, проводили у помешкані ремонт, обробляли городи. Проживала заявниця в будинку ОСОБА_3 і тоді, коли він брав участь у АТО та перебував у складі ЗСУ. Їхні спільні діти дуже схожі на свого батька.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що він також був сусідом покійного ОСОБА_3 . Коли він приходив зі служби, вони навідувалися один до одного у гості, спілкувалися. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 як одна сім`я, вони виховували двох спільних дітей, вели спільне господарство, обробляли городи. Жили вони разом близько 7 років. Спочатку з ними жила і мама ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , але згодом вона пішла проживати окремо.

На підтвердження ведення спільного побуту, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту заявниця надала докази придбавання вікон, дверей, інших будівельних матеріалів, які були використані при ремонтних роботах їх спільного помешкання (а.с. 14-19). Також надала спільні фото з покійним ОСОБА_3 та їх дітьми (а.с. 49-51).

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 247 від 26.11.2021, старшого солдата за контрактом ОСОБА_3 призначено наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 26.11.2021 № 314-РС на посаду розвідника розвідувального взводу 3-го механізованого батальйону (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 05.03.2022 (а.с. 13).

Оцінка суду:
суд, вилухавши заявницю та її представника, заінтересовану особу ОСОБА_2 , проаналізувавши їх доводи, враховуючи позицію представника заінтересованої особи Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який не заперечив проти задоволення заяви, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, покази свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

З врахуванням вказаних догм та зважаючи на вищеописані докази, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявниця та померлий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2015 року і до смерті останнього, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей, дбали про утримання спільного житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заповіт померлий ОСОБА_3 не складав, тому спадкування його майна здійснюється за законом.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки, вона зможе оформити спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , та скористатися правом на оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, показами свідків, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобогд, ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1258, 1264 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 293, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2015 року до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_4 , зареєстрована АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка, 21, .

Повний зміст рішення суду буде складено до 30 травня 2022 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 27 травня 2022 року.