КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/4692/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/4045/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів суддів: Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року, постановлену під головуванням судді Бабко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2021 позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви та стягнуто з позивача на користь відповідачки 20 000 грн витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з даною ухвалою в частині стягнення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу в цій частині та у задоволенні заяви відповідачки про стягнення таких витрат відмовити. Посилається на порушення судом процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. А саме, суд не врахував, що у відзиві на позовну заяву не було надано попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, та відповідачкою не надано жодного платіжного документу, який би підтверджував сплату таких коштів. Суд не зазначив у чому полягає необґрунтованість дій позивача. Залишення позовної заяви без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача. Крім того, суд розглянув справу без участі сторін чи інших учасників справи за одну хвилину, а тому вважає, що суд за вказаний час не міг дослідити та перевірити надані докази, надати їм оцінку та постановити ухвалу. Заява адвоката Невкритого В.Ю. від 03.12.2021 не містить відмітки суду про її реєстрацію, а у судовому засіданні адвокат не був. У самому ж тексті заяви адвокат не вказує про необгрунтованість дій позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду - без змін. Зазначає, що розмір гонорару визначено сторонами договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та суд не вправі втручатися у взаємовідносини сторін та змінювати розмір гонорару. Сторона договору може сплатити гонорар до вирішення спору або після ухвалення процесуального рішення, а тому посилання позивача на відсутність документів про сплату гонорару не є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Відповідно до п. 1.6 договору додатку № 3 сторони погодили, що гонорар має бути сплачений не пізніше шести місяців після набрання рішенням законної сили. Надання адвокатських послуг підтверджується належними доказами. Вважає, що посилання позивача на заяву від 03.12.2021 безпідставне, оскільки витрати на правничу допомогу стягнуті на підставі заяви від 05.11.2021, яку позивач отримав задовго до судового засідання та не подавав заперечень щодо розміру таких витрат. У відзиві представник відповідачки також просить стягнути з позивача 10 000 грн витрат на правничу допомогу, надану при розгляді апеляційної скарги.

Позивач 21.02.2022 подав заяву про зменшення витрат на правничу допомогу до 0 грн та відмовити відповідачу у стягненні витрат у 10 000 грн на правничу допомогу при розгляді цієї апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правиламич. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2021 позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 23.04.2020 про усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору, та в цій частині ухвала суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача суд виходив з того, що дії позивача щодо несплати судового збору є необґрунтованими, а відповідачка у зв`язку з розглядом справи понесла витрати на правничу допомогу та такі витрати підтверджені належними доказами.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необгрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

У клопотанні про стягнення судових витрат, яке подано ще до вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача не вказав, що такі витрати він просить стягнути внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У заяві про стягнення судових витрат від 03.12.2021, яка не містить даних про її реєстрацію через канцелярію суду, представник відповідача ОСОБА_3 просив стягнути витрати на правову допомогу, проте про будь - які необгрунтовані дії позивача у заяві не зазначено.

Відповідно до вищевказаних норм сам по собі факт залишенняпозивної заяви без розгляду не може бути підставою длязадоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежного від обгрунтованості позову.Сплатити судовий збір чи не сплатити його також є правом позивача. При цьому на сплату судового збору мають вплив багато чинників, насамперед фінансова спроможність особи, яка звертається з позовом. Не встановивши причин не усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору висновки суду про те, що дії щодо несплати судового збору свідчать про необґрунтованість дій позивача є безпідставними. До того ж, у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу взагалі не ставилося питання щодо необґрунтованості дій позивача.

Суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду у зв`язку із несплатою судового збору, а не через зловживання процесуальними правами.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства особа, яка заявляє вимоги, у тому числі і щодо стягнення судових витрат, має довести як необхідність понесення таких витрат, так і необґрунтованість дій позивача для вирішення питання про їх стягнення.

Оскільки відповідач у заяві про стягнення судових витрат не вказав у чому полягала необґрунтованість дій позивача суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що адвокат Невкритий В.Ю. приймав участь у розгляді справи як представник відповідача за ордером, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Невкритим В.Ю. та Кельвич Ю.В. 30 08.2017, надалі на підставі договору, укладеного між цими ж сторонами 30.08.2020 та який діє до 31.12.2022. Відповідачем у цей період подавався зустрічний позов, в якому було зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат буде подано додатково, проте такий документ подано не було.

Надалі договір про надання правничої допомоги було укладено між АО «Астрея» та ОСОБА_2 22.02.2021 та за цим договором на підставі ордера участь у справі приймав адвокат Невкритий В.Ю. та адвокат Журавльов О.С.

Позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду 29.01.2021 про залишення позовної заяви без розгляду, яка постановою Київського апеляційного суду від 01.04.2021 задоволена.

У додатку № 1 до договору, укладеного між АО «Астрея» та ОСОБА_2 22.02.2021 та у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді складає 2 800 грн.

Подаючи заяву про залишення позовної заяви без розгляду та стягнення витрат на правничу допомогу адвокат Невкритий В.О. не зазначив ні про необґрунтованість дій позивача, ні про те, за яким саме договором він діє подаючи таку заяву, ні про те, які саме послуги входять до складу витрат у 20 000 грн, враховуючи, що зустрічна позовна заява судом не прийнята до розгляду, а апеляційна скарга позивача на ухвалу суду була задоволена.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати.

У задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, викладених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 23.05.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук

.