печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі

У березні 2021 року ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» (далі - Автосервіс) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 10 605,00 грн - основного боргу, 1 139,68 грн - інфляційної складової боргу, 287,74 грн - 3% річних, пеня - 556,09 грн та 2270,00 грн - судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між сторонами виникли договірні правовідносини за договором від 01 березня 2007 року № 1-03-28А/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, внаслідок невиконання яких за відповідачем утворилась заборгованість.

Представник відповідача подав до суду заяву про застосування позовної давності та відзив на позов, які обґрунтовувались тим, що додаткова угода № 3 до договору № 1-03-28А/СТ13 від 01.03.2007 сфальшована зі сторони позивача з метою введення в оману Судову владу України для власного матеріального збагачення. У зв`язку з тим, що договір № 1-03-28А/СТ13 від 01.03.2007 закінчився 28.02.2010, то сплата відповідачем послуг по договору після 28.02.2010 є неможливим на підставі того, що строк дії договору був закінчений фактично 11 років назад.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

01 березня 2007 року між ОСОБА_1 та Автосервісом укладено договір № 1-03-28А/СТ13 про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, відповідно до умов якого власник передає, а виконавець приймає на обслуговування місце № 28 секції «А» підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належать власникові на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 2.2.4. договору власник зобов`язується вчасно сплачувати виконавцеві вартість послуг та свою частку у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки згідно умов цього договору.

У пункті 3.1.1. договору закріплено право виконавця вимагати від власника своєчасної сплати вартості послуг та його частки у витратах по утриманню й обслуговуванню стоянки.

Згідно з пунктом 4.2. договору вартість послуг включає: водопостачання, електроенергію, телефон, касове обслуговування, охорону, прибирання стоянки і прилягаючої території, загальногосподарські витрати, заробітну плату обслуговуючому персоналу, обов`язкові відрахування, збори, платежі і податки, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до пункту 4.5. договору оплата здійснюється власником у національній валюті в касу, або на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25-го числа поточного місяця.

У пункті 7.1. договору сторони визначили, що даний договір складений строком на 3 роки з 01 березня 2007 року по 28 лютого 2010 року включно.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

У частині першій статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з пунктом 15 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Згідно з п. 16 цих же Правил на всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу.

Згідно Додаткової угоди № 3 від 01.04.2015 щомісячна плата за утримання автостоянки складає 340,00 грн. за обслуговування одного машиномісця.

Як зазначає позивач та не заперечується стороною відповідача, з 01 березня 2018 року відповідач не сплачує витрати за обслуговування машиномісця та не приймає участі у витратах по утриманню підземної автостоянки та прилеглої території.

Згідно з розрахунком позивача, розмір основного боргу відповідача за період з 01.03.2018 року по 01.07.2021 року становить 10 605,00 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, інфляційна складова боргу становить 1 139,68 грн, розмір 3% річних з простроченої суми становить 287,74 грн. Крім того, відповідно до договору за несвоєчасне внесення платежів нарахована пеня у розмірі 556,09 грн.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у справі почеркознавчої експертизи щодо Додаткової угоди № 3, а також відхиляє доводи про те, що договір № 1-03-28А/СТ13 від 01.03.2007 закінчився 28.02.2010, пропущена позовна давність, оскільки у пункті 7.2. вказаного договору сторони погодили, що у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору, за один місяць до закінчення строку його чинності, його дія буде щоразу продовжуватись на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Під час розгляду справи, відповідач не зазначала про направлення нею відповідної заяви про припинення або зміну договору, не надала суду таких доказів, а відтак договір є пролонгованим в силу пункту 7.2. договору.

Необґрунтованими є також клопотання представника відповідача про витребування доказів у позивача, оскільки ним не надано доказів спроби отримати такі докази в самостійному порядку з огляду на те, що у пункті 2.1.6. договору встановлено обов`язок виконавця за вимогою власника надавати йому інформацію, відносно витрат по утриманню і експлуатації стоянки.

Долучені представником відповідача до матеріалів справи фотознімки щодо неналежного, на його переконання, утримання стоянки не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплати послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, адже відповідно до пункту 2.2.5 договору власник зобов`язується у випадках виявлення несправності конструкцій, устаткування і комунікацій стоянки негайно інформувати про це виконавця. Докази такого інформування у матеріалах справи відсутні.

За приписами статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Керуючись одним із основних принципів цивільного судочинства, таким як пропорційність, суд вбачає за доцільне розглянути спір на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання щодо оплати послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилягаючої території, внаслідок чого настають правові наслідки, встановлені договором та законом, а відтак позов підлягає задоволенню, нарахована заборгованість стягується у судовому порядку з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» (адреса: 02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 14-А; ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» (, місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. А. Ахматової, 3, п/р НОМЕР_1 в AT «Приватбанк» м. Києва, МФО 305299) заборгованість за надані послуги в розмірі 10 605,00 грн - основного боргу, 1 139,68 грн. - інфляційної складової боргу, 287,74 грн. - 3% річних, пеня - 556,09 грн та 2270,00 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк