Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/9/22
Провадження № 2/542/26/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Коркішко А.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2022 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі також - відповідач, ОСОБА_2 ), в якій просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

31 січня 2022 року на запит суду від Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с 26).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 27-28). Зазначеною ухвалою до участі у справі залучені в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, органи опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, зобов`язано зазначені органи опіки надати до суду письмові висновки щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю за їх адресою фактичного місця проживання ( АДРЕСА_1 ) та за зареєстрованою адресою місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

Своєю ухвалою від 04 квітня 2022 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі до 90 днів (а.с. 59).

Ухвалою від 26 квітня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду (а.с. 117-118).

На підставі клопотань позивача та відповідача судом ухвалено проводити судове засідання за участю позивача та відповідача в режимі відеоконференції між Новосанжарським районним судом Полтавської області та Київським районним судом м. Полтави (а.с. 127, 134).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2018 року. Під час перебування позивачки з відповідачем у шлюбі в них народилась спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 зазначено, що сімейне життя з ОСОБА_2 не склалось, сторонами було припинено подружні та сімейні стосунки, однак спільна донька сторін - ОСОБА_3 продовжила проживати разом із матір`ю, в той час як відповідач проживає окремо. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про визначення місця проживання спільної доньки, позивач звернулась до суду із відповідним позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з нею.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі й повістка, які направлялись на зареєстровану адресу проживання відповідача, отримані останнім (а.с. 40).

Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представники третіх осіб - органів опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради - в судове засідання не забезпечили явку своїх уповноважених представників, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином (а.с. 123, 124).

07 квітня 2022 року від органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 та її малолітньої доньки ОСОБА_3 до суду надійшов висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.71-72), затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 22.03.2022 № 57 (а.с. 81).

Крім цього, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради надіслав до суду заяву від 12.04.2022 № 04-16/253 про розгляд відповідної цивільної справи без участі такої третьої особи, при вирішенні позову просив врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_3 (а.с. 98).

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради вимоги ухвали суду про зобов`язання надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом із її матір`ю за зареєстрованим місцем їх проживання не виконав, вказавши в надісланому до суду листі на неможливість його виготовлення (а.с. 113).

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки та на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 493 (а.с. 6).

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась спільна донька - ОСОБА_3 , актовий запис № 1378 (а.с. 7).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с. 61-63).

ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 12 - зі звороту). Житло, в якому зареєстровані ОСОБА_1 із донькою, придбала матір позивачки - ОСОБА_4 (а.с. 74).

Місцем фактичного проживання позивачки із малолітньою дитиною є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі- продажу від 14 листопада 2012 року придбав батько позивачки - ОСОБА_5 (а.с. 75-77).

Одночасно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , своєю заявою, що нотаріально посвідчена, повідомили, що ОСОБА_1 разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , а також повідомили, що не мають заперечень проти їх реєстрації за зазначеною адресою, а також не мають заперечень проти їх проживання в їх житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Враховуючи те, що сторони припинили подружні стосунки, донька залишилась проживати разом із матір`ю, батько проживає окремо, і сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Надаючи оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин 2, 8, 9 статті 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з статтею 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частина 2 статті 161 СК України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові №756/2109/16-ц.

Висновки щодо правозастосування

Надаючи оцінку позовним вимогам про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 493 (а.с. 6).

Під час шлюбу між сторонами у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька - ОСОБА_3 , актовий запис № 1378 (а.с. 7).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2021 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с. 61-63).

Як встановлено на підставі досліджених документів, ОСОБА_3 зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 12 - зі звороту).

Поряд з цим, місцем фактичного проживання позивачки із малолітньою дитиною є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі договору купівлі продажу від 14 листопада 2012 року придбав батько позивачки - ОСОБА_5 (а.с. 75-77).

Батьки позивачки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , своєю нотаріально посвідченою заявою від 24 травня 2021 року повідомили, що ОСОБА_1 разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , а також повідомили, що не мають заперечень проти їх реєстрації за зазначеною адресою, а також не мають заперечень проти їх проживання в їх житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Одночасно, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, сторони проживають окремо, а їх малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю.

Згідно з характеристикою, наданою Приватним навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - спеціалізована школа» Оксани Данько, функцію грошового забезпечення та виховання дитини постійно виконує мати ОСОБА_1 . Вона активно займається вихованням дитини, стежить за її побутовими умовами, харчуванням та одягом, більшість особистого часу присвячує розвитку дитини. Дитина - ОСОБА_3 - висловлюється про матір з ніжністю і повагою, завжди охайно виглядає,матеріальними цінностями забезпечена у повному обсязі (а.с. 66).

Позивач ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «Нафтогазвидобування» з 22 липня 2019 року на посаді інженера - кошторисника, загальна сума доходу за період з серпня 2021 року по січень 2022 року за винятком утримань становить 87 539 грн 34 коп (а.с. 69).

Згідно з характеристикою, наданою з місця роботи ОСОБА_1 , остання з посадовими обов`язками справляється відмінно та в повній мірі, дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни не має, відрізняється дисциплінованістю та вихованістю (а.с. 73).

З наданого до суду акта обстеження умов проживання від 11 березня 2022 року, встановлено, що обстеженню підлягав житловий будинок за місцем фактичного проживання позивачки з донькою ( АДРЕСА_1 ). Актом встановлено, що двохповерхневий будинок складається з 5 кімнат, площа приблизно 110 м2, кухня-студія, коридор, 4 спальні, ванна і туалет - 2, гардеробна. Умови проживання задовільні, в будинку сучасний ремонт, наявні меблі, побутова техніка, продукти харчування в наявності. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини окрема кімната, наявне ліжко, дитяча гірка, одяг, взуття, іграшки (а.с. 79).

18 березня 2022 року фахівцем Полтавського міського центру соціальних служб проведено оцінку потреб сім`ї ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , за наслідками якої складено акт оцінки потреб сім`ї (а.с. 99-102) та висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що складні життєві обставини у сім`ї відсутні, у дитини відсутні ознаки психологічної травми, стан задоволення потреб дитини задовільний, мати ОСОБА_1 здатна забезпечувати потреби дитини та долати складні життєві обставини (а.с. 103-104).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 (а.с. 71-72), затвердженого виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради від 22 березня 2022 року за № 57 (а.с. 81), виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, в зазначеному висновку міститься інформація про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в телефонному режимі була проведена бесіда із батьком дитини - ОСОБА_2 , який повідомив, що не заперечує про визначення місця проживання малолітньої доньки разом із матір`ю (а.с. 72).

Враховуючи те, що висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання, наданий за місцем фактичного проживання позивачки та її малолітньої доньки, суд вважає за необхідне прийняти його до уваги. Також, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності висновку органу опіки та піклування в особі Шевченківської районної у м. Полтаві ради за зареєстрованим місцем проживання позивачки з дитиною, оскільки фактично за зареєстрованою адресою позивачка з дитиною не мешкають.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд вважав за можливим не заслуховувати думку малолітньої дитини у судовому засіданні з огляду на її вік, з метою уникнення додаткової стресової ситуації, та враховуючи те, що батьками в судовому засіданні досягнута домовленість щодо місця її проживання.

Суд також зазначає, що відповідач не заперечував проти задоволення позову. Ним не вказано на обставини, за яких донька не могла б проживати з матір`ю.

З огляду на вищевикладене, враховуючи висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю на даний час необхідно, виходячи з найкращих інтересів дитини, її прив`язаності до матері, враховуючи її вік та потреби у повсякденному житті. На даний час зміна місця проживання дитини може негативно вплинути на її психологічно-емоційний стан та подальший розвиток. При цьому суд враховує можливість матері забезпечити належні умови проживання, виховання та розвитку дитини, а також суд враховує те, що батько дитини має можливість безперешкодно відвідувати доньку, спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею відповідно до квитанції № 15-10551270/С від 15 червня 2021 року судовий збір в сумі 908 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір у сумі 908 грн 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 ), рнокпп: НОМЕР_2 ;

третя особа-1: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради, вул. Маршала Бірюзова, будинок 1/2, м. Полтава, Полтавська область, 36014;

третя особа-2: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, вул. Івана Мазепи, буд. 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040.

Повний текст рішення складений 31 травня 2022 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва