Єдиний унікальний номер судової справи 225/3616/21
Номер провадження 2/225/27/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2022 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі

секретаря Федорцової І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Бідашко І.Л.,

представника відповідача - адвоката Саєнка О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою адвоката Бідашко Ігоря Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права на спадщину, встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Бідашко І.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення права на спадщину, встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.10.1966 позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 , від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

В 1995 ОСОБА_4 мав короткочасні шлюбні відносини з ОСОБА_2 - донькою відповідача. Мешкали вони та вели спільне господарство в АДРЕСА_1 . Від цих відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 народився - ОСОБА_5 .

Під час реєстрації народження дитини батько записаний на підставі ст. 55 КпШС України зі слів матері як « ОСОБА_6 » (актовий запис №213 від 29.07.1996 відділ РАЦС Дзержинського МУЮ).

Після народження дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 майже відразу припинили шлюбні відносини. Але після народження ОСОБА_5 ОСОБА_4 визнав себе його батьком, піклувався про нього, коли ОСОБА_2 залишила немовля позивачу.

З перших днів життя ОСОБА_5 його вихованням, матеріальним утриманням, забезпеченням побутових потреб займалась позивач та її син. Мешкала вона разом з онуком та його батьком за адресою: АДРЕСА_2 . В 1998 переїхали до м.Дзержинськ та мешкали: АДРЕСА_3 .

Рішенням виконкому Дзержинської міської ради №285.2 від 19.07.2001 позивача призначено опікуном неповнолітнього онука - ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

За рішенням Дзержинського міського суду від 30.06.2004 ОСОБА_2 щодо ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав.

Після закріплення за позбавленим батьківського піклування неповнолітнім ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_4 та капітального ремонту цього житла позивач з ОСОБА_5 стали мешкати в цій квартирі.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.03.2013 вищевказана квартира трьохкімнатна, загальної площі 57,8 кв.м, належить на праві приватної спільної власності в 1/2 частці - ОСОБА_1 , та члену її сім`ї ОСОБА_5 - 1/2 частці.

Після закінчення вищого навчального закладу ОСОБА_5 зареєструвався за адресою : АДРЕСА_3 разом зі своїм дядьком - ОСОБА_11 , але фактично постійно мешкав з позивачем по АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина - 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_4 . 18.01.2021 позивач звернулась до приватного нотаріуса Рижкова О.О. Торецького міського нотаріального округа з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус роз`яснив їй, що 07.10.2020 зареєстрована спадкова справа у Спадковому реєстрі 66541872. На підтвердження права на спадщину позивачу необхідно встановити факти, що мають юридичне значення - факт проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш 5 років до часу відкриття спадщини, факт прийняття спадщини після спадкодавця, до того ж позивачем пропущений строк на прийняття спадщини.

В зв`язку з чим позивач звертається до суду з цим позовом.

Факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_5 підтверджується рішеннями суду, які мають силу закону, рішеннями органів влади, де прямо вказано, що ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_5 , а він є членом її родини.

Вартість спірної квартири становить 60000 грн. на вторинному ринку нерухомості в місті Торецьку. Половина квартири належить позивачу на праві приватної власності, іншу половину отримала в спадщину відповідач - баба померлого, тоді як за законом позивач також має право на спадщину за померлим онуком в рівних з відповідачем долях.

Для захисту прав та інтересів позивачу необхідно встановити факт, що має юридичні наслідки - встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_5 .

З моменту народження ОСОБА_5 до смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_4 як батька. На похованні ОСОБА_4 був присутній весь клас, де навчався ОСОБА_5 (ЗОШ №5). Ніхто не оспорював того факту, та не ставив під сумнів, що ОСОБА_14 є батьком ОСОБА_5 , а позивач є його бабою.

До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за померлим онуком позивач в передбачений законом строк не звернулась через об`єктивні, непереборні та істотні труднощі. За станом здоров`я вона не могла своєчасно звернутися до нотаріуса, оскільки була обмежена в русі в зв`язку з переламом ноги та з тривалим лікуванням наслідків цього переламу. Разом з тим, вона за фактом прийняла спадщину - позивач користується до тепер спірною квартирою, сплачує комунальні послуги.

Ухвалою від 19.10.2021 справу прийнято до провадження суддею Челюбєєвим Є.В. та призначено підготовче засідання.

30.11.2021 підготовче засідання у справі закрито та призначений судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову, просили задовольнити його в повному обсязі. Позивач зазначила, що її син ОСОБА_4 зустрічався з ОСОБА_2 , проживали разом в АДРЕСА_4 . Квартира належала матері ОСОБА_2 . Позивач проживала в м. Макіївка. За день до народження ОСОБА_5 , ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 приїхали до неї, наступного дня народився ОСОБА_5 . З пологового будинку вона разом з ОСОБА_4 забрали ОСОБА_2 з сином. Проживали разом в м. Макіївка десь 2-3 місяці. Потім ОСОБА_2 зникла, дитину покинула. Дитина була завжди з позивачем. Реєстрацію дитини оформляла ОСОБА_2 в РАЦС м. Дзержинська, при цьому батька дитини записали з її слів, прізвище матері « ОСОБА_2 », а по батькові ОСОБА_4 - « ОСОБА_4 ». Син позивача ОСОБА_4 був одружений, повернувся до своєї сім`ї. Коли ОСОБА_5 виповнилося 5 років, вона звернулася до органів опіки та піклування та рішенням її були призначено опікуном «неповнолітнього онука» (так зазначили у рішенні). З 1997 по 1998 вона була вимушена виїжджати на заробітки в м. Москва РФ, дитину брала з собою. В 1998 вона купила будинок в АДРЕСА_3 , та з того часу вона разом з ОСОБА_5 стали проживати за цією адресою. В 2012 вона разом з ОСОБА_5 зареєструвалися в квартирі по АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_2 ОСОБА_2 вона виписала, квартиру приватизувала на позивача та ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помер в 2007. Він завжди підтримував свого сина - ОСОБА_5 , займався його вихованням. ОСОБА_5 навчався, підробляв, в 2016 продовжив навчання в Краматорській машинобудівній академії. У позивача з ОСОБА_5 був спільний бюджет. ОСОБА_4 працював в міліції, ОСОБА_2 - мати ОСОБА_5 вела аморальний спосіб життя, вживала наркотичні засоби, ніколи ніде не працювала, після народження дитини відбувала строк покарання. Що саме пов`язувало ОСОБА_4 з ОСОБА_2 їй не відомо. ОСОБА_5 був схожий на свого батька - ОСОБА_4 , який завжди визнавав його своїм сином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначає, що факт родинних відносин позивачем не доведений, оскільки як позивач охарактеризувала ОСОБА_2 - матір ОСОБА_5 , остання вела аморальний спосіб життя, вживала наркотики, що не виключає, що вона могла мати інші зв`язки з іншими чоловіками. Крім того звертає увагу на те, що позивач зазначила, що вони примусили ОСОБА_2 виписатися з квартири, зареєструвалася в квартирі, яка була закріплена за неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 , який був позбавлений батьківського піклування, та в подальшому приватизувала вказану квартиру. Представник відповідача вважає, що зазначене є неприпустимим. Крім того, позовні вимоги щодо права на спадщину є похідними, а тому в їх задоволенні також просить відмовити.

Свідок ОСОБА_17 в суді показала, що вона є рідною сестрою позивача, ОСОБА_1 проживала в м. Макіївка, а ОСОБА_4 з ОСОБА_2 проживали в м. Дзержинську. Потім ОСОБА_4 разом з ОСОБА_19 поїхали в м. Макіївка до ОСОБА_1 . Після народження дитини - ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом в м. Макіївка. Потім, коли ОСОБА_1 купила будинок в м. Дзержинську, вони переїхали до м. Дзержинська. ОСОБА_5 24 роки проживав в ОСОБА_1 , він називав її бабусею, а ОСОБА_4 - батьком. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_5 . Вихованням ОСОБА_5 займалася ОСОБА_1 . Похованням ОСОБА_5 займалася частково вона, оскільки на цей час ОСОБА_1 хворіла. ОСОБА_19 разом з ОСОБА_4 проживали разом, потім розійшлися і ОСОБА_4 забрав сина к матері. Вона приїжджала до ОСОБА_1 , тому бачила все це безпосередньо.

Свідок ОСОБА_21 в суді показала, що вона є знайомою позивача, в 1996 вона з чоловіком придбали квартира по АДРЕСА_5 . Вона познайомилася з ОСОБА_2 , яка приходила до неї в гості. Одного разу ОСОБА_2 запросила її в гості. Квартира ОСОБА_2 була занедбана, на вікнах не було скла, вони були забиті, не було меблів. ОСОБА_2 сказала їй, що вона їздить на заробітки, потім зробить ремонт. Через деякий час вона побачила, що в квартирі вставлені нові вікна, сусіди сказали, що там проживають бабуся з оніком. Десь в 2015 вона побачила, як ОСОБА_5 вивішував білизну, вона запитала у нього з ким він проживає, він їй відповів, що з бабусею, яка є йому як мати та як бабуся. ОСОБА_1 працювала на ринку, ОСОБА_5 їй допомагав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19 червня 2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, в редакції на 2013 рік) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 . (а.с. 63).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені: мати - ОСОБА_2 , батько (на підставі ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері) ОСОБА_6 . (а.с. 20-21).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 . (а.с. 11).

Відповідно до копії рішення Дзержинського міського суду Донецької області вд 30.06.2004, ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_5 на користь опікуна ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 01.10.2002, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 визнані безвісно відсутніми. (а.с. 17)

Відповідно до окремої ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 01.10.2002, квартира АДРЕСА_4 закріплена за неповнолітнім ОСОБА_5 (а.с. 16)

Згідно копії свідоцтва про право власності від 25.03.2013, виданого ДКП «Дзержинськжитлосервіс», квартира АДРЕСА_4 , належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_1 (1/2), ОСОБА_5 (1/2). (а.с. 13,14).

Відповідно до листа- роз`яснення приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу від 18.01.2021, отримання ОСОБА_1 . Свідотва про право на спадщину за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на вказане спадкове майно є неможливим у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини спадкоємицею після спадкодавця, а також відсутністю документів, що підтверджують факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 12).

З матеріалів спадкової справи №428/2020, заведеної приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , як спадкоємець другої черги, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 19.01.2021, яке складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 . (а.с. 54-82).

З копії рішення органу опіки та піклування виконавчого органу Дзержинської міської ради від 19.07.2001 про призначення опіки над неповнолітнім ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_1 призначено опікуном «неповнолітнього онука» ОСОБА_5 (а.с. 18)

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення

Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст.76-80 ЦПК України, доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За результатами дослідження матеріалів справи, отриманих пояснень та свідчень в ході розгляду даної цивільної справи, суд вважає що відсутні достатні обставини для висновку щодо того, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онуком ОСОБА_1 .

Так, пояснення свідків в підтвердження факту встановлення родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не є достатніми доказами на підтвердження такого факту, оскільки в суді не доведений факт спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як батька та сина, тобто відсутній факт походження ОСОБА_5 від ОСОБА_4 . Крім того, суд враховує, що позивач та свідок ОСОБА_17 охарактеризували мати ОСОБА_5 - ОСОБА_2 як таку, що вела аморальний спосіб життя, зловживала наркотичними засобами, в той же час ОСОБА_4 на час народження дитини був одружений та за поясненнями ОСОБА_1 після того, як ОСОБА_2 покинула сина, ОСОБА_4 повернувся в свою сім`ю. Зазначені показання доводять лише факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , але не родинних відносин між ними.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_5 народився у 1996, а ОСОБА_4 помер у 2007, тобто майже через 11 років після народження дитини, що є достатнім строком для оформлення всіх документів щодо визнання батьківства, проте, такі дії в добровільному порядку виконані не були, що може свідчити про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про встановлення факту родинних відносин, як баби та онука між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , у визначеному порядку суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд не бере до уваги як доказ родинних відносин рішення органу опіки та піклування виконавчого органу Дзержинської міської ради від 19.07.2001 про призначення опіки над неповнолітнім ОСОБА_5 , в якому призначено ОСОБА_1 опікуном «неповнолітнього онука» ОСОБА_5 , оскільки на час винесення вказаного рішення такі родинні відносини між цими особами не були належно встановлені.

Отже, суд вважає що родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_5 відсутні.

Вимоги про визнання права на спадщину є похідними від вимог про встановлення факту родинних зв`язків, а тому ці вимоги також задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову адвоката Бідашко Ігоря Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права на спадщину, встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.01.2022.

Суддя: Є.В. Челюбєєв