Справа №333/146/22
Провадження №2-о/333/52/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

присяжних Ситник О.В.

Щербини Т.Ю.

при секретарі Іщенко А.О.,

за участю прокурора Полєжаєвої В.В.

представника заявника ОСОБА_1

лікаря-психіатра Радченко Л.І.

законного представника ОСОБА_2

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовська Тетяназвернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що останній заходиться на стаціонарному лікуванні з 16.01.2022 року. Госпіталізований вдруге. Вперше знаходився у психіатричному стаціонарі з 28.12.2021 по 29.12.2021 з діагнозом: Органічний (маніакальний) розлад настрою. Тоді був доставлений з ТЦ «Ашан», де поводився неадекватно, декілька годин сидів, а згодом лежав на підлозі, пояснюючи це алергією на пихту. Чинив спротив при намаганні надати йому допомогу, на питання відповідав незмістовно, виявляв дезорганізованість мислення та порушення критичних функцій. Був виписаний у зв`язку з відмовою від госпіталізації та відсутністю на той час підстав для примусової госпіталізації.

Теперішня госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану пацієнта. Напередодні дома поводився неадекватно, викидав речі з квартири на 3-му поверсі житлового будинку, внаслідок чого, сусіди викликали наряд поліції. Згідно рапорту працівників поліції, пацієнт викидав речі з балкону, розмовляв сам до себе, був роздягнутим, кричав, що викинеться з вікна. За допомогою аварійно-рятувальної служби «Кобра» працівникам поліції вдалося потрапити до квартири, яка була загазованою, плита із зірваними газовими конфорками, меблі в квартирі розтрощені.

У зв`язку з неадекватністю поведінки був затриманий та переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичноїдопомога, яка доставила пацієнта до лікарні в стані, психомоторного збудження. У приймальне відділення був занесений на руках, відмовлявся підводитись з кушетки, був збудженим, неадекватним, заявляв, що у нього рак, оголявся, зняв труси, показував щось на стегнах. Сказав, що він мешкає в квартирі з двома «голубыми», Висловлював ідеї, що його нібито хочуть вбити, копирсаються у нього в голові, слідкують, переслідують. Вимагав вбити його, спалити живцем.

У зв`язку з відмовою від госпіталізації, був госпіталізований в примусовому порядку як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. У відділенні відмовлявся від прийому їжі, дві доби нічого не їв і не пив, не вставав з ліжка навіть до вбиральні. Стверджував, що не хоче жити, вимагав його вбити. На звернення медичного персоналу не реагував, на питання майже не відповідав.

17.01.2022 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомого» ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, Госпіталізація доцільна, та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти заяви.

Законний представник ОСОБА_2 просила суд вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 .

Лікар психіатр у судовому засіданні підтвердила викладене у заяві, зазначила, що ОСОБА_3 за психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Лікування можливе лише в стаціонарі.

Прокурор підтримала лікаря-психіатра, просила суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його представника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заходиться на стаціонарному лікуванні з 16.01.2022 року.

Госпіталізований вдруге. Вперше знаходився у психіатричному стаціонарі з 28.12.2021 по 29.12.2021 з діагнозом: Органічний (маніакальний) розлад настрою. Теперішня госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану пацієнта.

Згідно рапорту працівників поліції, ОСОБА_3 викидав речі з балкону, розмовляв сам до себе, був роздягнутим, кричав, що викинеться з вікна. За допомогою аварійно-рятувальної служби «Кобра» працівникам поліції вдалося потрапити до квартири, яка була загазованою, плита із зірваними газовими конфорками, меблі в квартирі розтрощені.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.01.2022 року, ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна, обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Згідно ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 10а.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.01.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська

Присяжні О.В. Ситник

Т.Ю. Щербини