Провадження № 2/755/1036/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Десята Київська державна нотаріальна контора, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить суд: внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2021, виданого ОСОБА_4 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. (спадкова справа № 1201/2016, зареєстровано в реєстрі за № 1-187), згідно з якими змінити частку ОСОБА_4 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з 1/4 (однієї четвертої) на 15/100 (п`ятнадцять сотих).

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 11.03.2021, державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно з яким, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина на яку видано зазначене свідоцтво складається з: 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 192,9 кв.м., житловою площею 125,6 кв.м. Однак відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 1993 року, ОСОБА_6 володів частиною житлового будинку за вказаною адресою у розмірі 1/4 житлової площі в 45,4 кв.м. В свою чергу у володінні інших співвласників цього житлового будинку знаходились наступні частки: ОСОБА_5 -1/8; ОСОБА_7 -1/8; ОСОБА_1 -1/2. У 2012 році житловий будинок був добудований в результаті чого домоволодіння стало мати розмір 192,9 кв.м. загальної та 125,6 кв.м. житлової площі. Ці добудови були узаконені. Після добудування, згідно спільної заяви власників, Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (від 06.08.2013 року №17173) було проведене перерахування часток володіння: ОСОБА_6 - 15/100; ОСОБА_5 - 8/100; ОСОБА_3 - 8/100; ОСОБА_1 - 69/100. Частина житлового будинку яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Десятою київською державною нотаріальною конторою 10.06.1993 року за реєстровим № 1н-1118 не була своєчасно зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація проводилась вже після смерті ОСОБА_6 на підставі звернення його дружини та спадкоємиці ОСОБА_4 в лютому 2021 року через ЦНАП Дніпровського району м. Києва. В результаті чого була зроблена помилка реєстраторів, які не врахували обставини - добудування будинку та відповідного перерозподілу часток власності - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно була внесена частка у розмірі 1/4, замість 15/100. 20.04.2021 позивачі звернулися із письмовою заявою про внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину за законом та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. згідно з якою повідомили, що видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом та державну реєстрацію прав на спадщину померлого співвласника ОСОБА_6 за його дружиною ОСОБА_4 здійснено без врахування дійсних обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення майнових прав інших співвласників домоволодіння: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в тому числі неповнолітньої ОСОБА_8 , а саме: частка померлого ОСОБА_6 у домоволодінні дорівнює 15/100, а не 1/4 як зазначено у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.03.2021р. Наразі сума часток співвласників домоволодіння складає: 69/100 + 1/4 + 8/100 = 102 100 і це без врахування частки 8/100, яка належить співвласнику ОСОБА_5 і не внесена у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Тобто порушені права усіх власників, оскільки жоден з них, в такому випадку, позбавлений можливості здійснити юридичні дії зі своїм майном (наприклад продати, або подарувати). Листом від 01.06.2021 на ім`я позивача державним нотаріусом була надана відповідь, у якій, у тому числі, роз`яснено право осіб на оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні у судовому порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем та третьою особою ОСОБА_5 , отримано не було, а конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Третя особа, Десята Київська державна нотаріальна контора, копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви з додатками отримала 12.10.2021. Представник позивачів копію ухвали суду про відкриття провадження отримав 28.09.2021.

27.10.2021 до суду третьою особою, Десятою Київською державною нотаріальною конторою, подана заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2021 за клопотанням представника позивачів судом витребувані докази у Десятої київської державної нотаріальної контори, а саме копія, належним чином засвідчена, спадкової справи № 1201/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , 1948 р.н.

14.12.2021 до суду відповідачем ОСОБА_4 та третьою особою ОСОБА_5 подана заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

20.12.2021 Десятою Київською державною нотаріальною конторою, подано до суду, на виконання ухвали про витребування доказів від 10.11.2021, копію спадкової справи № 1201/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , 1948 р.н.

16.05.2021 до суду представниками позивачів подана заява, у якій просять суд справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6

30.11.2016 із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , до Десятої Київської державної нотаріальної контори, звернулася дружина померлого - ОСОБА_4

01.12.2016 до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , звернулися сини померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону, видане 10.06.1993, Десятою Київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є: ОСОБА_6 на 1/4 частину житлового будинку; ОСОБА_5 - на 1/8 частину житлового будинку; ОСОБА_3 - на 1/8 частину житлового будинку. Спадкове майно складається з Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , житловою площею 54,4 кв.м.

11.03.2021, державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно з яким, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , 1948 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Спадщина на яку видано зазначене свідоцтво складається з: 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 192,9 кв.м., житловою площею 125,6 кв.м.

В той же час, 27.12.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме: мансарда літ «А», прибудова літ «а3», прибудова літ «а6», прибудова літ «а7» до житлового будинку літ «А» та господарські будівлі: сарай «Л» по АДРЕСА_1 . Загальна площа кв.№1 - 117,8 (в тому числі самовільно зведена чи переобладнана мансарда над літ «А» 42,5, прибудова літ «а3» - 18, прибудова літ «а6» - 2,2, прибудова літ «а7» - 7,7.

Відповідно до листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 06.08.2013 за №17173 (И-2013) згідно письмових заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , проведено розрахунок ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 відповідно з фактичним користуванням: ОСОБА_1 - 69/100 частин від вартості усіх будівель і споруд; ОСОБА_6 - 15/100 частин від вартості усіх будівель і споруд; ОСОБА_5 - 8/100 частин від вартості усіх будівель і споруд; ОСОБА_3 - 8/100 частин від вартості усіх будівель і споруд.

Згідно договору дарування від 13.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., ОСОБА_1 безоплатно передав в дар ОСОБА_8 69/100 часток житлового будинку, в літері «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок, в літері «А», загальною площею 192,9 кв.м., житловою 125,6 кв.м., по АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві спільної часткової власності за: 1. ОСОБА_4 - 1/4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.03.2021 виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою; 2. ОСОБА_8 - 69/100 на підставі договору дарування від 13.02.2015 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г.; 3. ОСОБА_3 - 8/100 на підставі розрахунку часток КМБТІ від 06.08.2013.

19.05.2021 ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у якій просили змінити частку ОСОБА_4 з 25/100 на 15/100.

Листом від 01.06.2021 Десятої київської державної нотаріальної контори відмовлено у внесені змін до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Частиною першою ст. 1298 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

В той же час судом встановлено, що нотаріус не може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , 1948 р.н., оскільки позивачі не є спадкоємцями його майна.

Згідно із Главою 14 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, що кореспондується із положенням ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться без визнання попереднього свідоцтва про право на спадщину недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.

При цьому слід враховувати правову позицію Верховного Суду, який в постанові від 13.11.2019 р. (судова справа № 758/5329/15, провадження № 61-18376св18) відзначив, що передбачений ст. 1300 ЦК порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним.

Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в судовому порядку може мати місце у разі, коли відсутня згода спадкоємців на внесення змін до свідоцтва, а також існують інші обставини, що позбавляють можливості внести такі зміни в нотаріальному порядку.

Важливо розрізняти застосування таких спеціальних способів захисту прав спадкоємців, як визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним в тому випадку, коли спадкоємець, якому таке свідоцтво видане, не має права на спадкування. Йдеться про випадки, коли відпала підстава закликання відповідача до спадкування.

В даному випадку позивачі обрали належний спосіб захисту, оскільки вони та відповідач у спірних правовідносинах не позбавляються права власності, проте частка відповідача у спадщині змінюється.

За нормою ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачами позовних вимог та задоволення позову, оскільки судом встановлено, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2021, виданого Вітько Валентині Іванівні державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, частка житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю ОСОБА_6 , становила 15/100.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 1216, 1218, 1268, 1270, 1297, 1298, 1300 ЦК України, ст.ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РОНКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), який діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ), Десята київська державна нотаріальна контора (м. Київ вул. Бажова, 13/9), про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом - задовольнити.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2021, виданого ОСОБА_4 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. (спадкова справа № 1201/2016, зареєстровано в реєстрі за № 1-187), згідно з якими змінити частку ОСОБА_4 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з 1/4 (однієї четвертої) на 15/100 (п`ятнадцять сотих).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: