ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3221/21
Провадження № 2-зз/210/2/22
У Х В А Л А

іменем України

"23" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Яблочної А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду 14 червня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають 2 дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний 19 березня 2001 року.

30 квітня 2001 року, тобто після офіційного розірвання шлюбу ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з незрозумілих підстав звернувся з позовом до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу та ухвалою від 19.07.2001 року на вказану квартиру був накладений арешт (заборона) відчуження. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У червні 2021 року, тобто через 20 років, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу продажу вказаної квартири і дізналась про те, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу вжито заходи забезпечення позову та наразі залишилося обмеження, при тому, що ніякої справи щодо поділу майна не існує.

Таким чином, наразі існують обставини при яких права заявниці як власника обмежені, а підстави обмеження відсутні, а тому ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами, просив заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити заяву.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстровано шлюбі, який 19.03.2001 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., ОСОБА_1 придбала квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Ухвалою Дзержинського міського суду м. Кривого Рогу від 19.07.2001 року по справі №2-702-2001 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_1 для забезпечення позову про визнання особи втративши право на житлове приміщення із забороною відчуження вказаної квартири (а.с.40).

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру за адресою АДРЕСА_1 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, підставою обтяження є ухвала Дзержинського райсуду м. Кривого Рогу від 19.07.2001 року (а.с. 5).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.09.2004 року серії НОМЕР_2 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1,4,5 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 156, 158 ЦПК України).

Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову та витребуванні ухвалою суду докази, суд вважає заяву вмотивованою та такою, що відповідно до ст. 158 ЦПК України підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення по суті поданої заяви, суд зауважує, що в даному провадженні вирішується питання про зняття арешту, що накладений виключно згідно ухвали суду від 19.07.2001 року, судове рішення не розповсюджує свою дію на будь-які інші арешти, накладені на вищевказану квартиру.

Керуючись, ст.ст.158, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову по справі №2-702-2001 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2001 року, а саме: скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: В. Є. Сільченко