Номер провадження: 22-ц/813/3253/22
Номер справи місцевого суду: 523/6070/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.

за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Селюкова Павла В`ячеславовича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 29822966 від 11.01.2019 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 29822966 від 11.01.2019 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Селюков Павло В`ячеславович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2021 року скасувати та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст..375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише покладає на суд обов`язок з`ясовувати наявність спору. Ціллю вжиття заходів забезпечення позову є запобігання ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , заявник посилався на те, що 24 лютого 2017 року ОСОБА_3 позичив у нього грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США з поетапною виплатою у розмірі 600 доларів в місяць протягом двох років до 24.02.2019 року, про що склав відповідну розписку. При цьому, ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_3 , дала згоду на отримання її чоловіком боргу та підтвердила отримання ним коштів, зазначивши про це в розписці. Проте, в передбачений розпискою строк, ОСОБА_3 борг не повернув. Зі слів ОСОБА_3 , як зазначає ОСОБА_2 , той витратив ці кошти на придбання квартири для сім`ї, зареєструвавши право власності на дружину, тобто ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що добровільно відповідачі кошти повертати відмовляються, ОСОБА_2 звернувся з цим позовом до суду та разом з тим просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що з метою уникнення боргових зобов`язань, відповідачі можуть відчужити майно на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Колегія суддів погоджується з такою думкою заявника та висновками суду про задоволення його заяви, оскільки заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно повністю співмірні із заявленими позивачем вимогами про стягнення боргу за розпискою, кореспондуються з викладеними підставами позову і відповідають тим діям, які відповідач може вчинити. Такий спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо недоведеності позивачем, що дії відповідачів спрямовані на відчуження майна та на ухилення від виконання рішення суду, оскільки підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сам по собі факт, що квартира, яка належить співвідповідачу ОСОБА_1 , не була придбана за запозичені ОСОБА_3 у позивача кошти, не спростовує висновок суду про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки забезпечення позову здійснюється на майно, яке належить особі, до якої пред`явлено позов, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не позбавляє власника володіти та користуватися цим майном або здавати його в оренду, а лише унеможливлює його відчуження на користь інших осіб.

Отже, за наявності між сторонами реального спору, з огляду на пред`явлення вимог майнового характеру, які забезпечуються арештом майна, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про забезпечення позову.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність постановленої ухвали, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Селюкова Павла В`ячеславовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 24.01.2022 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

А.П. Заїкін