ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Суми

Справа №591/5983/21

Номер провадження 22-ц/816/84/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

скаржник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стадника Семена Валерійовича

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2021 року в складі судді Хитрова Б.В., постановленої у м. Суми, повний текст якої виготовлено 12 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Стадником С.В. подано до суду скаргу на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2018 року, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), її вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2018 року тільки тоді, коли було накладено арешт на кошти, що знаходились на її картковому рахунку, після чого вона 19 липня 2021 року звернулась до адвоката Стадника С.В., який 10 серпня 2021 року звернувся до ДВС та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та з`ясував, що на підставі судового рішення від 12 серпня 2011 року з ОСОБА_1 в солідарному порядку з іншими особами було стягнуто заборгованість по кредиту в загальній сумі 265267,37 грн (а.с. 10) і стягувач пропустив строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи вищевикладене, просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 липня 2018 року про стягнення боргу в сумі 265657,25 грн, а також поновити строк оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, підстави для поновлення строку на подачу скарги не зазначені.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку на подачу скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 10 липня 2018 року, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишено без розгляду.

Вказану ухвалу суду представник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В. оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги йдеться про те, що всупереч положенням ст. 185 ЦПК України місцевий суд не постановив ухвалу про залишення скарги без руху та не надав стороні апелянта строку, часу для усунення недоліків скарги, строку для усунення недоліків та можливості надання апелянтом обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не отримувала в 2018 році, в період, коли була прийнята оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 56744341 від 10 липня 2018 року про стягнення боргу в сумі 265 657,35 грн за виконавчим листом, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми від 12 серпня 2011 року № 1806/2-329/11 з ОСОБА_1 , а тому доводи представника Зарічного ВДВС у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про те, що ОСОБА_1 04 лютого 2021 року знайомилася із матеріалами виконавчого провадження № 56744341 не свідчать про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 56744341 від 10 липня 2018 року ОСОБА_1 . Лише після звернення за правовою допомогою до адвоката Стадника С.В., Кумеда О.П. отримала 10 серпня 2021 року від свого ж адвоката, а не від органів ДВС постанову про відкриття виконавчого провадження № 56744341 від 10 липня 2018 року, яке як виявилося відкрито вдруге за іншим номером, проте з тих саме підстав та між тими самими сторонами щодо одного й того ж предмету спору, що і раніше відкрите виконавче провадження № 32957723 від 05 квітня 2012 року, у зв`язку з чим апелянт і зверталася до суду зі скаргою у даній справі.

Від сторін відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Клопотання державного виконавця Малікова А.А. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки явка до апеляційного суду є не обов`язковою і позиція Зарічного ВДВС у місті Суми ПСМУ МЮ (м. Суми) є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника адвоката Стадника С.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що оскільки ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження 04 лютого 2021 року, про що складено відповідний акт державного виконавця, отримала судове рішення від 17 березня 2021 року, в якому зазначено що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2018 року, що нею оскаржується, складена в зв`язку з неможливістю перенесення вже існуючого виконавчого провадження від 2012 року в АСВП, в своєму попередньому зверненні до суду зазначала, що ще в липні 2020 року отримувала постанову у виконавчому провадженні від 11 липня 2018 року (перший абзац мотивувальної частини ухвали суду від 17 березня 2021 року а.с. 61), тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Стадника С.В. про поновлення строку на подачу скарги, яка подана 20 серпня 2021 року з порушенням правил підсудності до Зарічного райсуду м. Суми представником ОСОБА_1 - адвокатом Стадником С.В. та яка надійшла до Ковпаківського райсуду м. Суми 16 вересня 2021 року не підлягає задоволенню, а сама скарга підлягає залишенню без розгляду.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частина 2 ст. 449 ЦПК України передбачає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 30 березня 2011 року в зв`язку з невиконання ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню кредиту в сумі 49 735 доларів США від 15 серпня 2008 року з неї та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягнуто в солідарному порядку 473827,37 грн та видано виконавчий лист (а.с. 8-9).

Стягувач ОТП Банк в заяві про відкриття виконавчого провадження від 04 квітня 2012 року зазначав про розмір непогашеної солідарної заборгованості в сумі 265267,37 грн (а.с. 10).

Вказані обставини свідчать, що відповідачами по справі в тому числі і ОСОБА_1 ще до відкриття виконавчого провадження в 2012 році вживались заходи по погашенню заборгованості.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що всупереч положенням ст. 185 ЦПК України місцевий суд не постановив ухвалу про залишення скарги без руху та не надав стороні апелянта строку, часу для усунення недоліків скарги, строку для усунення недоліків та можливості надання апелянтом обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки саме твердження ОСОБА_1 про те, що їй відомо про існування виконавчого провадження з липня 2020 року, її освіченість про наявність судового рішення від 17 березня 2020 року з зазначенням підстав «повторного» винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 10 липня 2018 року, акт державного виконавця від 04 лютого 2021 року свідчить про те, що їй було відомо про постанову, яку вона оскаржує з лютого 2021 року, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подачу скарги.

В суді апеляційної інстанції даних обставин як ОСОБА_1 так і її представник ОСОБА_6 не заперечували.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, оскільки скаржником пропущено десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стадника Семена Валерійовича залишити без задоволення.

УхвалуКовпаківського районного суду м. Суми від 11 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 січня 2022 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко