Провадження 2-н/557/64/2022
Справа 557/611/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

27 травня 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (електричну енергію, послуги з водопостачання та водовідведення) в сумі 21 740 гривень 18 копійок.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, приходжу висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір, що зазначено у ч. 2 ст. 161 ЦПК України.

При цьому, як зазначено у ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У випадку пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в порядку п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто шляхом подання до суду заяви про видачу судового наказу, останній може бути виданий, але за умови дотримання встановлених ст.ст. 162, 163, 164 ЦПК України правил підсудності, вимог щодо оформлення заяви, а також відсутності підстав для відмови у його видачі, передбачених ст. 165 ЦПК України.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги (електричну енергію, послуги з водопостачання та водовідведення), які надаються за місцем знаходження нерухомого майна житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник зазначає адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

Згідно положень ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності передбачають подання відповідних заяв про видачу судового наказу за правилами, визначеними ст.ст. 27-30 ЦПК України в залежності від складу учасників справи, а також вимоги, яка заявляється за ст. 161 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Окрім того, положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням цього майна.

Зважаючи на те, що нерухоме майно, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг якого просить суд стягнути заявник, знаходиться в м. Рівне, де проживає і сам боржник згідно даних, зазначених заявником у заяві, за правилами виключної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 30 ЦПК України, справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» про видачу судового наказу не підсудна Гощанському районному суду Рівненської області.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» подано заяву про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності, суддя приходить висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІРМА АРОНЖ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Оленич