Справа № 191/2602/20
Провадження № 2/191/317/22
У Х В А Л А

іменем України

25 травня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, як відшкодування завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2022 року з Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, як відшкодування завданої моральної шкоди, разом з постановою суду від 13.04.2022 року про скасування ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 07.12.2021 року про закриття провадження і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2022 року дана цивільна справа розподілена судді Твердохліб А.В.

Розглянувши матеріали цивільної справи та оцінивши їх у сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Суддю Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В. 29.11.2013 року було винесено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів як відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Згідно з п.5) ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у справі і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Частиною 1 ст.37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Виходячи з основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У відповідності з ч. 1ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів та не змінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме : вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним відбудь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи… Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Крім того, з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2022 року вбачається, що з розподілу були виключені наступні судді : суддя Бондаренко Г.В. зайнятість згідно табелю ( відпустка менше 14 днів); ОСОБА_6 відсторонення від здійснення правосуддя; ОСОБА_7 слухала поєднану справу, яка виключає розгляд поточної; ОСОБА_8 відсторонення від здійснення правосуддя; ОСОБА_9 неповноважність; Прижигалінська Т.В. відпустка без збереження на необмежений термін.

Враховуючи те, що суддя Твердохліб А.В. вже приймала участь у розгляді цивільної справи між вищезазначеними сторонами та вирішувала аналогічний спір, враховуючи норми закону та практику Європейського суду з прав людини щодо наявності довіри до суду та з метою запобігання подальшим сумнівам в об`єктивності та неупередженості судді з боку сторін у цивільній справі, суддя вважає за необхідне взяти самовідвід, а матеріали цивільної справи передати до канцелярії Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про передачу в провадження іншому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,37 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Взяти самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, як відшкодування завданої моральної шкоди, передавши її до канцелярії Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про передачу в провадження іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Твердохліб