ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2616/22 Справа № 185/253/20 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору від 07 листопада 2013 року № 083/11/2013/0312 ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 200000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 06.11.2028.

У забезпечення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» між банком та ОСОБА_2 07.11.2013 укладено договір поруки 312/083-1 від 07.11.2013, а також договір поруки №312/083-2 від 07.11.2013 між банком та ОСОБА_3 . Відповідно до вказаних договорів поруки поручителі зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання в повному обсязі кредитного договору 083/11/2013/0312 від 07.11.2013.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2019 року склала 190 611,65 грн, у тому числі: 189 952,42 грн - заборгованість за кредитом, 659,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку банк просив стягнути на свою користь з відповідачів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 083/11/2013/0312 від 07.11.2013 у сумі 159 968,00 грн., що становить тіло кредиту.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" судовий збір у розмірі 1979,12 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до договору поруки договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника договором. Оскільки зобов`язання позичальника за кредитним договором не виконано, то станом на момент звернення до суду із позовом, зобов`язання поручителя за договором поруки з урахуванням умов пунктів 5.1. та 5.2. договору поруки, продовжують існувати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року, підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2013 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 083/11/2013/0312, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 200 000,00 грн., строком повернення до 06 листопада 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,0% річних.

07 листопада 2013 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договори поруки, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 083/11/2013/0312 від 07 листопада 2013 року, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 06 листопада 2028 року повернути кредит у розмірі 200000 грн 00 коп., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 16 % річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірах і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором.

Згідно п 5.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальником за кредитним договором.

Пунктом 5.2 договору поруки, передбачено, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом року з дня укладення цього договору.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань, станом на 10 грудня 2019 року склала 190 611,65 грн, у тому числі: 189 952,42 грн - заборгованість за кредитом, 659,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з поручителів, суд першої інстанції виходив із того, що починаючи з 29 травня 2015 року порука припинилася. При цьому, суд першої інстанції застосував наслідки пропуску позивачем строків позовної давності в частині стягнення заборгованості по відсоткам та частини заборгованості за тілом кредиту.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Договірний строк застосовується до всіх без винятку зобов`язань. Визначення строку дії поруки, як припиняючого, тягне певні юридичні наслідки, зокрема, його закінчення є підставою для припинення поруки.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 5.2 договорів поруки від 07 листопада 2013 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , сторони узгодили, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання зобов`язання позичальника за договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору.

Отже, строк припиняння поруки встановлений в договорі поруки, оскільки сторони договору встановили строк її дії, припинення якої пов`язали з моментом закінчення трьох років з дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором.

Умова договору поруки (пункт 5.2) про припинення поруки у разі, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя, є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки відповідає частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі не підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Оскільки позивач звернувся з указаним позовом з урахуванням установленого договорами поруки трирічного строку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що банк позбавлений права ставити питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя, оскілька звернувся з пропуском шестимісячного строку.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 668/6786/13-ц.

Щодо застосування строків позовної давності в частині стягнення заборгованості по відсоткам та частини заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12).

Як вбачається з матеріалів справи, Банк звернувся до суду 24.12.2019 року, останній платіж відповідачем вчинено 23.06.2015 року не в повному обсязі. Тому, з урахуванням трирічного строку позовної давності, з позивача не підлягає стягненню тіло кредиту за період з листопада 2013 до листопада 2016 року, що становить 40032,00 грн.

Враховуючи часткову сплату позичальником тіла кредиту за період з листопада 2013 до листопада 2016 року, що становить 10047,58 грн, а також те, що за кожним черговим платежем обчислюється строк позовної давності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума яка не підлягає стягненню з позичальника у зв`язку із спливом строку позовної давності становить 29984,42 грн.

Окрім того, спірна заборгованість в частині нарахованих процентів в розмірі 659,23 грн. виникла за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, тоді як банк звернувся до суду з позовом лише 24 грудня 2019 року, тому правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в частині нарахованих процентів, оскільки такі вимоги заявлені за межами позовної давності.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, порушення судом норм матеріального права, не повне встановлення тих обставин, які мали значення для вирішення спору, не відповідність висновків суду встановленим обставинам справи, рішення суду першої інстанції, щодо вирішення вимог до поручителів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог до поручителів.

Судовий збір за подачу позову вже стягнутий з боржника, і рішення в цій частині не переглядається.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги - з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 689, 37 грн по 344,68 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 рокув частині вирішення позовних вимог до поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які відповідають в солідарному порядку з боржником ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №083/11/2013/0312 від 07.11.2013 у сумі 159 968,00 грн, що становить тіло кредиту.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судовий збір у розмірі 689,37 грн по 344,68 грн з кожного окремо.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: