єдиний унікальний номер справи 531/2570/21
номер провадження 2/531/107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря - Сімоненко Я.С.,

представника позивача - адвоката Жолонко О.В.,

представника відповідача - адвоката Бухольського М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що наказом Карлівського районного суду Полтавської області від 19.01.2019 року у справі №531/53/19 із ОСОБА_2 на її користь стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх видів доходу , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач має інвалідність, то єдиним законним джерелом його доходу є пенсія, яка складає 1854,00 грн., тому аліменти складають 927,00 грн.

З 2019 року відповідач значно покращив своє матеріальне становище, а саме: придбав автомобіль Мерседес Бенц, який коштує близько 300 тис. грн., неодноразово був на відпочинку за кордоном. Відповідач працює неофіційно у м.Карлівка таксистом на придбаному автомобілі, його витрати значно перевищують офіційний дохід.

Просила змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу від 17.01.2019 року та стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів зможе забезпечити дитини належний рівень забезпечення, а батько має можливість надавати таку допомогу.

Ухвалою від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 29.04.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, додатково пояснив, що відповідач на даний час, належний йому автомобіль продав співмешканцю своєї матері та продовжує здійснювати діяльність щодо перевезення пасажирів, що загальновідомо для мешканців м.Карлівка. Позивачці відомо, що відповідач, окрім підтвердженої інформації, наданої згідно ухвали суду, про те, що він протягом 2020-2021 років два рази виїздив за кордон, він також взимку відпочивав у Карпатах. Вказані обставини підтверджують, що неофіційні його доходи значно перевищують розмір офіційних, із яких відраховуються аліменти.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

13.01.3022 року відповідач ОСОБА_2 направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що судовим наказом Карлівського районного суду Полтавської області від 10.01.2019 року у справі №531/53/19 із відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, що становить 813 грн., починаючи з 10.01.2019 року, не зазначивши про індексацію, відповідно до законодавства України. Вважає визначення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є не вірним, оскільки СК України передбачає два способи стягнення аліментів: або у частині від заробітку платника, або у твердій грошовій сумі.

Зазначає, що позивачкою жодними належними та допустимими доказами не доведено наявності у відповідача додаткових доходів: немає жодного підтвердження того, що ОСОБА_2 працює таксистом та отримує з цього неофіційні доходи. Відповідач має інвалідність третьої групи та отримує дохід у вигляді соціальної допомоги від держави у сумі 1800,00 грн., інших доходів не має.

10.02.2022 року до суду надійшли доповнення до відзиву, у якому зазначає, що аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у єдиному випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. А ОСОБА_2 має постійний, регулярний дохід у вигляді пенсії по інвалідності.

19.05.2022 року до суду надійшов додатковий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначає про те, що довідка Полтавської ЗОШ №37 про те, що ОСОБА_2 не відвідує школу не має відношення до предмета спору, так само як і довідки про відвідування спортивних секцій. З указаних довідок не вбачається наявність у позивачки додаткових витрат на утримання дитини. Ці довідки не містять інформації про наявність фінансових витрат взагалі. А розмір додаткових витрат на дитину має бути обгрунтований відповідними документами.

Зазначає, що позивачкою зазначено, що ним придбано у власність автомобіль Мерседес Бенц с220 за 300 тис.грн., що не відповідає дійсності, оскільки ним придбано Мерседес Бенц с180, 2001 року випуску, який має значно меншу вартість. У довідці Сервісного центру МВС №5341, яка додана позивачкою до матеріалів справи, така вартість також не зазначена, тому вона не може бути належним і допустимим доказом. Кошти у сумі 30 тис.грн., на придбання автомобіля, ОСОБА_2 подарувала його бабуся ОСОБА_5 , та додав копії довідок про її доходи.

Також, вважає, що інформація із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_2 державного кордону України також не має для вказаного позову жодного доказового значення, оскільки кошти на оплату вказаного відпочинку, також були подаровані відповідачу його родичами, а позивачкою не доведено протилежного.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві та додатковому відзиві. Зазначив, що позивачкою та її представником не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Карлівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) від 13.10.2021 року №18770, із ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина, згідно судового наказу Карлівського районного суду Полтавської області від 10.01.2019 року. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2021 року складає 3724,50 грн. (а.с.4).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №111535, ОСОБА_2 має третю групу інвалідності з дитинства (а.с.31-32).

Довідками Центру нарахування та здійснення соц.виплат у Полтавській області №№960, 961, 962 від 08.12.2021 року підтверджено розмір нарахування соціальних виплат особі з інвалідністю за 2019-2021 роки та розмір відрахованих коштів на сплату аліментів (а.с.33-35).

Позивачкою надано до суду довідку ДК «12 балів» від 28.12.2021 року щодо відвідування дитячого клубу ОСОБА_4 , довідку ГО ФККУ Громадська організація Куодокіокушин Карате Україна щодо відвідування ОСОБА_4 секції карате та довідку Полтавської ЗОШ І-ІІІ ступенів №37 №01-30/656 від 28.12.2021 року, де навчається ОСОБА_4 . Всі довідки містять інформацію про відсутність участі батька у житті дитини (а.с.70-72).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №531/2570/21/4070/22 від 12.05.2022 року, наданої на ухвалу суду від 12.05.2022 року про витребування доказів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (до Шарм-ель-шейху) та 30.09.2021 року (до Анталії ) виїздив за межі України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивачки, оскільки нею не надано суду жодних належних та допустимих доказів зміни обставин, передбачених ст.182 та ст.192 СК України, зокрема і наявності у відповідача додаткових доходів та їх розміру, придбання відповідачем нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

За таких обставин, судом підстав для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання неповнолітньої дитини, не вбачається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, із позивачки на користь держави підлягають стягненню витрати щодо сплати судового збору, у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2022 року.

Суддя Т.М.Черняєва