Справа № 131/1143/21
Провадження № 2/131/113/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Балтака Д.О.

розглянувши у судовому засіданні без фіксації судового засідання технічними засобами в місті Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно

встановив:

У жовтні 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що позивач є власником 1/2 частки житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач зазначає, що земельна ділянка, на якій розташована 1/2 житлового будинку, площею 0,170 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд була передана рішенням 09 сесії 22 скликання Тягунської сільської ради від 06.05.1997 року нині покійному батькові ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним витягом із рішення. Вищевказана земельна ділянка не була ним переоформлена, оскільки вона не ввійшла до складу заповідального майна, що заповів йому батько, а належала до складу заповідального майна його сестри, відповідачу по справі ОСОБА_2 , яку вона не переоформила після смерті батька на своє ім`я. У зв`язку із цим, дана земельна ділянка не може бути ним переоформлена у нотаріальному порядку, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій, виданою державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори. Зазначене стало підставою для звернення до суду із позовом про визнання права власності на зазначену земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 р. було відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Діденко Н.П. в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позов підтримують повністю та прося його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутність позовні вимоги визнає повністю.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2019 року зареєстровано в реєстрі за № 32 (а.с.12) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 158841117 від 07 березня 2019 року (а.с.10-11).

На замовлення позивача Гайсинським МБТІ проведено технічну інвентаризацію та у вересні 2018 року виготовлено технічний паспорт на його ім`я на об`єкт нерухомого майна, а саме на садибний (індивідуальних) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

Земельна ділянка, площею 0,170 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд на якій розташована 1/2 частина зазначеного вище житлового будинку рішенням 09 сесії 22 скликання Тягунської сільської ради від 06.05.1997 року передана у власність нині покійному батькові позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7),

Бажаючи оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку, площею 0,170 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернувся до Іллінецької державної нотаріальної контори, однак постановою Державного нотаріуса Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. від 30 липня 2019 року № 474/02-31 (а.с.22-23) йому було відмовлено в отриманні свідоцтва на право власності на дану земельну ділянку, оскільки вона не ввійшла до складу його заповідального майна, та ввійшла до складу заповідального майна ОСОБА_4 що є відповідачем по справі, зазначене підтверджується заповітом складеним 7 квітня 2008 р. покійним ОСОБА_3 , (а.с.72) зазначену земельну ділянку ОСОБА_4 , не переоформила після смерті батька на своє ім`я.

Згідно з частини 4 статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом положень частини 4 статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно частини 1 статті 120 ЗК України в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані пі об`єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, ОСОБА_5 , як особа, яка набула права власності на житловий будинок має право стати власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала покійному чоловіку, тобто на праві приватної власності, вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 р. у справі № 6-253цс16.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач позов визнала повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,170 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до частини 9 статті Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю I груп, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.6), тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Беручи до уваги вищенаведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 120, 121 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 321, 328, 377, 386 ЦК України, ст.ст. 19, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,170 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: