Справа № 587/438/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Сумський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді - Черних О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токаревої В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Степанівської територіальної громади Сумського району (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району, Сумської області), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Степанівської територіальної громади Сумського району та просить визнати за ним право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Свою заяву мотивує тим, що його мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на вказану частку зазначеної квартири. Проте, листом про надання роз`яснення приватного нотаріуса Сумського РНО Степаненко Т.І. позивачу було роз`яснено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири, оскільки існують розбіжності в написані ім`я та по-батькові спадкодавця, а також відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай).

В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача по справі - Степанівської територіальної громади Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

Приватний нотаріус Сумського РНО Степаненко Т.І. до суду також не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.04.2000 року, виданого ВАТ «Сумсько-Степанівський цукрокомбінат» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належало по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Після її смерті спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_1 шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до довідок Степанівської селищної ради № 20/02-24 та № 150-11-11 від 09 лютого 2022 року встановлено, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована у будинку разом з сином ОСОБА_1 , невісткою ОСОБА_4 та онуком ОСОБА_6 . Від імені ОСОБА_2 селищною радою посвідчувався заповіт на належну їй квартиру АДРЕСА_1 , на ім`я сина ОСОБА_1 (а.с. 10, 11).

Останній звернувся до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але згідно листа- роз`яснення приватного нотаріуса вказано, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а також існують в розбіжності в написані ім`я та по-батькові спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло, оскільки написано що 1/3 частина квартири належить ОСОБА_3 (а.с. 22).

Відповідно до заповіту, складеного 01 лютого 2013 року та посвідченого секретарем Степанівського виконкому, ОСОБА_2 належну їй 1/3 частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповідала сину ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_1 необхідне для прийняття позивачем спадщини за заповітом.

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 в цій частині задовольнити і встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого відповідно до рішення ВАТ «Сумсько-Степанівського цукрового комбінату» від 12.04.2000 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити також вимогу про визнання за ОСОБА_1 права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 234, 256, 525, 526, 548, 549, 551 ЦК Української РСР, ст. ст. 25, 1218, 392 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Степанівської територіальної громади Сумського району (смт. Степанівка, вул. Центральна, 5, Сумського району, Сумської області), третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна ( АДРЕСА_2 ), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого відповідно до рішення ВАТ «Сумсько-Степанівського цукрового комбінату» від 12.04.2000 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Черних