ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1900/22

Провадження № 22-з/4820/161/22

Хмельницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П., розглянувши питання про відвід, заявлений суддям Хмельницького апеляційного суду Ярмолюку Олегу Ігоровичу, Гринчуку Руслану Степановичу, Костенку Андрію Миколайовичу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У провадженні Хмельницького апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі УДМС України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

Автоматизованою системою документообігу апеляційного суду визначено склад суду для розгляду цієї справи, до якого увійшли судді: Ярмолюк О.І. (суддя-доповідач), Гринчук Р.С., Костенко А.М.

Хабаль М.Й. заявив відвід, посилаючись на абсолютну недовіру до суддів Хмельницького апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, що переглядає справу, ухвалою від 31 травня 2022 року, дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід і передав вирішення цього питання іншому судді.

Питання про відвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 і 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Право учасника справи на відвід судді (колегії суддів) є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

У справі відсутні достатні та об`єктивні дані про те, що мають місце підстави, передбачені ст. 36 ЦПК України, для відводу суддів Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., а тому заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Ярмолюка Олега Ігоровича, Гринчука Руслана Степановича, Костенка Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Корніюк