Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3628/21
Провадження № 2-о/553/17/2022
У Х В А Л А

Іменем України

24.01.2022 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Полтаві ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви заявник вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17.08.2020 року розірвано шлюб між нею та ОСОБА_3 , вони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 20.07.2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2020 року та досягнення дитиною повноліття. З вересня 2020 року жодних відомостей від її колишнього чоловіка немає, телефоном та іншим чином він з нею не зв`язувався. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві від 20.12.2021 року за № 48049, за період з 02.07.2020 року заборгованість становить 51830 грн. 28 коп.

Вказала, що вимушена звернутися з даною заявою, щоб у майбутньому звернутись з заявою про отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

З метою встановлення даних щодо перетину державного кордону ОСОБА_3 16.11.2021 року до Державної прикордонної служби України направлено адвокатський запит, на який отримано відмову у наданні інформації з обмеженим доступом. Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві на адвокатський запит том від 03.12.2021 року за № 907/20.22-27 на адвокатський запит повідомив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості щодо актового запису про смерть на громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні. Головне управління ДПС у Полтавській області на адвокатський запит повідомило, що інформацію з інформаційних систем органів Державної податкової служби України про ОСОБА_3 може бути надана лише за згодою самого платника податків або за рішенням суду. 16.11.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції з заявою про встановлення його місця перебування колишнього чоловіка, відомості про якого з вересня 2020 року їй невідомі, отримала відповідь про те, що запитувана інформація є конфіденційною та не підлягає розголошенню, до Відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції не надходили заяви про зникнення безвісти гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В серпні 2020 року ОСОБА_3 , повідомив їй, що має намір виїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації шляхом перетину кордону через півострів Крим. На даний час його місце проживання невідоме.

Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Прокоп`євськ Кемеровської області Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , - безвісно відсутнім з вересня 2020 року.

Ухвалою судді від 04.01.2022 року заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Підставою для залишення без руху стало наступне.

Як встановлено в ст. 293 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду: за місцем проживання заявника, за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, за місцезнаходженням її майна.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Разом з тим, заявником у заяві не зазначено та до неї не приєднано жодних відомостей про дійсне реальне постійне місця проживання ОСОБА_3 , житло, де він проживав після розірвання шлюбу з заявником у серпні 2020 року, містяться відомості лише щодо зареєстрованого місця його проживання, що співпадає з місцем реєстрації заявниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Як вбачається, у заяві ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 306 ЦПК України не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_3 на теперішній час, тоді як в позові вона вказує, що він мав намір виїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і може перебувати в теперішній час.

Заявником у заяві не зазначено та до неї не приєднано доказів того, що у власності ОСОБА_3 перебуває майно, що унеможливлює виконання вимог ч. 2 ст. 307 ЦПК України щодо вжиття судом заходів для встановлення опіки над майном або не зазначено про його відсутність та не надано доказів даним обставинам; залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Полтаві ради, Службу у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, проте не обґрунтовано підстав, що свідчать про заінтересованість даних органів у визнанні ОСОБА_3 безвісно відсутнім; не зазначено відомостей про останнє відоме місце роботи та останнє фактичне постійне місце проживання ОСОБА_3 , що позбавляє суд можливості направити запити у відповідні органи та установи з метою отримання інформації в порядку ч. 1 ст. 307 ЦПК України, як не наведено перелік осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть надати свідчення про вказану особу та її місцезнаходження; не зазначено доказів стосовно того, що заявник намагалася встановити місцезнаходження ОСОБА_3 на території Російської Федерації, доказів притягнення до юридичної відповідальності чи перебування у розшуку ОСОБА_3 в період з 2020 року.

Також заявником не враховано, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

21.01.2022 року заявник ОСОБА_2 до суду надійшла заява про повернення заяви та сплаченого судового збору.

Відповідного до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 та необхідність повернення їй сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Полтаві ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплаченого відповідно до квитанції АТ КБ "ПриватБанк" № 0.0..1 від 30.12.2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24.01.2022 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна