ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 червня 2022 року м. Чернівці

справа № 727/9950/20

провадження 822/433/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2022 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно списаних коштів,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обгрунтовано наступним. 07 серпня 2007 року між Акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір №б/н, згідно умов якого, відповідачці було видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні зазначеної анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600 гривень.

Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

У зв`язку з тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит - станом на 11 жовтня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 21436 грн. 73 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 13742 грн. 41 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 4739 грн. 49 коп., 2954 грн. 83 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 21436 грн. 73 коп., а також судові витрати в сумі 2102 грн.

ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення безпідставно списаних коштів.

В обґрунтування зустрічного позову позивачка вказувала, що між нею і АТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського рахунку шляхом підписання анкети-заяви № SAMDNS725 від 02.07.2007 року та анкети-заява № SAMDNFF9 від 13.07.2013 року. 30 березня 2019 року невідомі особи, використавши особливості регламенту роботи оператора мобільного зв`язку, заблокували її телефон та шляхом обману оператора отримали доступ до номера її мобільного телефону НОМЕР_1 , який для відповідача є номером її фінансового телефону.

Невідомі особи, протиправно використавши її номер телефону, скориставшись недоліками системи безпеки банку, вчинили шахрайські дії - заволоділи коштами АТ КБ «Приватбанк» у сумі 13312 грн. 00 коп. шляхом її переведення на свої рахунки в межах встановленого банком кредитного ліміту.

30 березня 2019 р. позивачка виявила, що її мобільний телефон заблоковано, одразу з телефону чоловіка зателефонувала на гарячу лінію Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» за номером 3700 і повідомила банк про блокування телефону та про імовірність вчинення шахрайських дій. Пройшовши ідентифікацію, дала розпорядження заблокувати банківську карту та не виконувати розпорядження, що можуть надходити з її фінансового номера телефону. Оператор ідентифікував її і відразу ж повідомив, що в цей час з її фінансового номера телефону до банку надходять розпорядження про переведення коштів. На момент розмови з оператором ці розпорядження ще не були виконані. Вона дала вказівку оператору - не виконувати такі розпорядження, оскільки такі розпорядження надходять не від неї, а від шахраїв, які заволоділи її фінансовим номером телефону. Вона просила оператора анулювати всі операції по переведенню коштів. Банк не забезпечив своєчасного виконання її розпорядження, давши можливість зловмисникам протиправно заволодіти коштами. Відразу ж звернулася із заявою до Шевченківського ВП ЧВП ГУНП у Чернівецькій області, було відкрито кримінальне провадження №0000685. Оскільки події мали місце в суботу, в перший ж робочий день 01 квітня 2019 року звернулася до Чернівецької філії КБ «Приватбанк», де їй видали виписку по банківському рахунку, з якої вбачається, що 30.03.2019 р. по рахунку було проведено операцію з переказу коштів у сумі 13312,00 гри. на невідомі їй рахунки, шахраї заволоділи коштами КБ «Приватбанк» в межах кредитного ліміту.

Всупереч вищевикладеному, банк почав обліковувати викрадені у неї шахраями кошти, як взяті нею на умовах кредиту, нараховуючи проценти та штрафні санкції.

Відповідач, без її згоди, безпідставно, списав з її рахунку на свою користь належні їй кошти в сумі 3936 грн.70 коп. в рахунок погашення кредиту, якого вона не отримувала, а тому дії банку грубо порушують її права та норми чинного законодавства, які регулюють правила надання банківських послуг та захист прав споживачів таких послуг.

Просила ї позов задовольнити та стягнути кошти у сумі 3936 грн. 70 коп., які безпідставно списані з її рахунку, 533 грн.59 коп. - відсотків за користування списаними коштами і 2450 грн. 24 коп. - пені.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2022 року в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані з рахунку грошові кошти в сумі 3936,70грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі просить скасувати рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2022 року в частині відмови в задоволенні позову АТ комерційний банк «Приватбанк» та в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення яким позов АТ комерційний банк «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову повністю відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В даному випадку підставою для банку здійснення переказу є правильне введення особою, яка ініціює переказ, динамічного паролю в електронну системи. Цим підтверджується волевиявлення власника рахунку на переказ коштів.

В пункті 1.1.5.13 зазначено, що клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацію, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Позивач не надав доказів факту звернення до АТ комерційний банк «Приватбанк» з письмовою заявою про блокування картки.

Дії банку з приймання та зарахування коштів повинні розглядатися як дії, вчиненні у договірних правовідносинах, оскільки грошові кошти надходили для виконання зобов`язань за кредитним договором. На час виконання позивачем зобов`язань кредитний договір був чинний, зобов`язання були невиконанні та не були припинені.

АТ комерційний банк «Приватбанк» цілком на законних підставах здійснив договірне списання в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував правовий висновок Верховного Суду про те, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати про вину особи як підставу цивільно-правової відповідальності.

В судовому засіданні представник банку визнав, що для ініціювання платіжної операції необхідний значний обсяг конфіденційної інформації: ПІБ клієнта, логін і пароль, одноразовий пароль, номер картки, строк дії картки та СУ код картки. Вона таку інформацію зловмисникам не передавала і не могла передати, що підтверджено показами свідків. Переконана, що таку інформацію шахраї отримали саме з банку.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 07 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір №б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та видано відповідачці кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 2200 грн., з відсотковою ставкою 3,5%.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» клієнтка ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н отримала наступні картки за №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , строк дії останньої до червня 2019 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 з 2007 року користувалася кредитною карткою шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкових відрахувань, що підтверджується виписками по картковому рахунку.

Згідно довідки про зміну умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 розмір кредитного ліміту 29.03.2019 року збільшено до 15000 грн.

30 березня 2019 року, на наступний день, після збільшення кредитного ліміту, внаслідок дій третіх осіб з картки ОСОБА_1 переведено кредитні кошти у розмірі 13312 грн.00 коп. на рахунок невідомої їй особи - ОСОБА_2 , що підтверджено випискою по рахунку.

30 березня 2019 року ОСОБА_1 повідомила про вказані обставини відповідача за телефоном гарячої лінії - 3700 та в перший робочий день звернулася до найближчого відділення АТ КБ «Приватбанк», в якому отримала виписку по картці/рахунку за 30 березня 2019 року, з якої встановлено викрадення коштів, шляхом переказу, у сумі 13312 грн.00 коп.

Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» за №20.1.0.0.0/7-200903/2388 від 14.09.2020 р. за картковим рахунком № НОМЕР_4 через особистий кабінет «Приват24», із використанням зазначеної карти 30 березня 2019 року в 16 год. 53 хв. 13сек. Відбулося списання з карткового рахунку грошових кошів в сумі 13312 грн.00 коп.

Також банком було встановлено, що ОСОБА_1 о 16 год. 54 хв. 47 сек. здійснено дзвінок до клієнтської служби підтримки банку - 3700 щодо повідомлення про шахрайські дії за рахунком № НОМЕР_4 .

З наданої, на ухвалу суду про витребування доказів, інформації ПрАТ «ВФ Україна», вбачається, що сім-карта з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_5 була замінена 30 березня 2019 року о 16 год. 43 хв. 57 сек. шляхом віддаленої заміни СІМ-карти.

Відповідно до інформації ПрАТ «ВФ Україна» заміна Сім-карти відбулася в с. Подобная Маньковського району Черкаської області, а відповідач в цей час знаходилася вдома по АДРЕСА_1 , що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 та сама відповідачка, яка була допита в якості свідка.

31 березня 2019 року за заявою ОСОБА_1 від 30.03.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про порушення кримінального провадження за № 0000685, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України про те, що невстановлена особа, представившись працівником Приватбанку, дізнавшись особисті дані картки ОСОБА_1 , таємно викрала з її рахунку кошти в розмірі 14828 грн. 41 коп.

Листом від 14 вересня 2020 року №20.1.0.0.0/7-200903/2388 АТ КБ Приватбанк відмовив ОСОБА_1 у припиненні нараховувати проценти та повідомив, що списання коштів з її рахунку здійснюються в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з випискою з карти/рахунку за період з 30 березня 2019 року по 11 жовтня 2020 року ОСОБА_1 щомісячно нараховувались проценти на залишок на картковому рахунку.

Як вбачається із наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 11 жовтня 2020 року становить 21436 грн. 73 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 13742 грн. 41 коп., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 4739 грн. 49 коп., 2954 грн. 83 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Суд першої інстанції дійшов висновку про істотне порушення банком вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Умов та правил надання банківських послуг, оскільки встановлено факт здійснення операцій за кредитним рахунком відповідачки, які нею не замовлялися та не оформлялися, що завдало їй істотної шкоди у вигляді зарахування додаткової заборгованості, яку банк просить з неї стягнути, та нарахування відсотків за кредитні кошти, які нею не отримувались.

Суд першої інстанції дійшов висновку, дії АТ КБ «Приватбанк» з приводу списання з рахунку ОСОБА_1 належних їй грошових коштів у сумі 3936 грн.70 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 13312 грн.00 коп. є протиправними, тому, зустрічний позов про повернення безпідставно списаних з карткового рахунку грошових коштів в сумі 3936 грн.70 коп. підлягає задоволенню.

В іншій частині суд вважав, що позовні вимоги щодо стягнення відсотків та пені є недоведеними, оскільки відомості про процентну ставку, встановлену АТ КБ Приватбанк по короткострокових кредитах позивачем суду не надані. В цій частині рішення не оскаржується, отже і не переглядається судом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 1.1.2.1.13. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли станом на 01.03 2019 року, клієнт зобов`язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру PayPass, ПІНа, сім-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися звернутися до відділення Банку або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, НОМЕР_6 (для дзвінків з-за кордону).

Згідно пункту 1.1.2.1.21. Умов та правил, клієнт зобов`язаний негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату/викрадення карти, стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб).

Пунктом 1.1.3.1.7. Умов та правил передбачено, що банк зобов`язаний в разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки.

Згідно пункту 1.2.7.3.9.9. Умов та правил, клієнт дає свою згоду на те, що за замовчуванням при видачі Картки Банк блокує можливість використання Картки в мережі Інтернет, а також при здійсненні ризикових операцій у країні і за кордоном.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг, отже, при розгляді справи слід застосовувати положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно через півтора хвилини ( до 15 хвилин, як передбачено згідно Умов та правил) повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості, а тому позивачу відмовлено в позові.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частково задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, правильно звернув увагу на положення п. 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ», п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Судом встановлено, що в анкеті-заяві ОСОБА_1 від 07.08.2007 року відсутні умови про те, що ОСОБА_1 доручає банку проводити договірне списання з усіх своїх відкритих в Банку рахунків на погашення кредитної заборгованості.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємних частин, укладених між сторонами договорів, на які посилається банк, розумів позивач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи відповідні заяви, а також те, що вказані документи на момент укладення між сторонами правочинів містили умови, зокрема й щодо права банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала від банку кредитні кошти в сумі 13312 грн.00 коп., ці кошти викрали невідомі особи та відкрито кримінальне провадження. Дії АТ КБ «Приватбанк» з приводу списання з рахунку ОСОБА_1 належних їй грошових коштів у сумі 3936 грн.70 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості є протиправними, тому зустрічний позов про повернення безпідставно списаних з карткового рахунку грошових коштів в сумі 3936 грн.70 коп. підлягає задоволенню.

Встановленими обставинами спростовуються доводи апелянта, що АТ комерційний банк «Приватбанк» цілком на законних підставах здійснив договірне списання в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлені всі обставини справи, досліджені надані сторонами докази та їм дана належна оцінка.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і є аналогічними тим доводами, які були викладені в позові та перевірялися судом першої інстанції під час розгляду цього спору, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 04 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

А.І. Владичан