УХВАЛА

26 травня 2022 року

м. Київ

справа № 753/7766/20

провадження № 61-6601св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року у складі судді Колесника О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, внесення відомостей про заохочення до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її звільнення незаконним та поновити на роботі, стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 18 квітня 2020 року по день ухвалення рішення суду та 20 000,00 грн в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду, зобов`язати відповідача внести відомості до трудової книжки позивача про заохочення, а саме нагородження грамотою за сумлінну плідну працю, високу професійну майстерність та з нагоди професійного свята - Дня залізничника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 07 серпня 2017 року № 182/ос позивач прийнята на роботу до структурного підрозділу «Керівництво» на посаду «в.о. заступника голови правління». Наказом Міністерства інфраструктури України від 26 березня 2018 року було затверджено склад виконавчого органу (правління) ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», до якого на посаду директора фінансового було призначено позивача.

17 квітня 2020 року позивач звільнена з посади директора фінансового наказом від 31 березня 2020 року № 85/ос за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.

На думку позивача звільнення було незаконним, оскільки звільнивши члена виконавчого органу, якого було призначено акціонером (Міністерством інфраструктури України), виконуючий обов`язки голови правління вийшов за межі своїх повноважень. Рішення про припинення трудового договору з позивачем могло бути прийнято лише наглядовою радою. Позивач була вимушена написати заяву про звільнення у зв`язку з тим, що впродовж тривалого часу з моменту призначення ОСОБА_2 на посаду виконуючого обов`язки голови правління відносно неї чинився тиск. Так, функціональні обов`язки позивача були значним чином скорочено, з її підпорядкування було виведено ряд підрозділів та виключено позивача з ряду комітетів, проведено ревізію робочого місця, переміщено її до іншого кабінету разом з іншими працівниками. Зміна істотних умов праці, яка стосувалась позивача, була здійснена без змін в організації виробництва і позивача не повідомили про зміну істотних умов праці в установленому законом порядку. Незаконне звільнення спричинило позивачу моральні страждання, втрату нею нормальних життєвих зв`язків та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Наказом ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 31 жовтня 2019 року до позивача було застосовано заохочення у вигляді нагородження грамотою за сумлінну плідну працю, високу професійну майстерність та з нагоди професійного свята - Дня залізничника, однак, щодо даного заохочення не було внесено запису до трудової книжки.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано наказ № 85/ос ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» від 17 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора фінансового на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України незаконним.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора фінансового ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» з 18 квітня 2020 року.

Стягнено з ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 418 700,58 грн в рахунок стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18 квітня 2020 року по 02 жовтня 2020 року з відрахуванням всіх податків і зборів згідно діючого законодавства.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі місячної заробітної плати 74 514,48 грн з відрахуванням всіх податків і зборів згідно діючого законодавства допущено до негайного виконання.

Стягнено з ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Зобов`язано ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» внести відомості до трудової книжки ОСОБА_1 про заохочення, а саме нагородження грамотою за сумлінну плідну працю, високу професійну майстерність та з нагоди професійного свята - Дня залізничника.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що волевиявлення ОСОБА_1 при звільненні за угодою сторін не було вільним, що підтверджується як показами свідків, так і вчиненням відповідачем відносно позивача у сукупності інших дій протягом одного проміжку часу, а саме зменшення її функціональних обов`язків, проведення огляду кабінета позивача під час її перебування на лікарняному, виключення позивача зі складу комітетів товариства.

Оскільки відсутність належного волевиявлення не дає підстави вважати наявність наміру працівника звільнитись саме за згодою сторін, суд прийшов до висновку, що відповідач був позбавлений права звільняти позивача з даної підстави, а тому наказ про звільнення позивача з посади фінансового директора на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України є незаконним, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі з 18 квітня 2020 року.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи те, що відомості про нагородження позивача грамотою не були внесені до трудової книжки ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що вищевказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року стягнено з ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн в рахунок стягнення професійної правничої допомоги, в задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року не вирішено питання по судовим витратам в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), виходячи з критеріїв співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн в рахунок стягнення професійної правничої допомоги.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 рокурішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року в частині визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, стягнення судового збору скасовано та прийнято в цій частині постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року в частині зобов`язання внести відомості про заохочення до трудової книжки залишено без змін.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року скасовано.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» судовий збір у розмірі 7 616,70 грн.

Стягнено з держави на користь ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» судовий збір у розмірі 1 261,20 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, щозвільнення позивача з роботи відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, що тягне за собою відсутність підстав для поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У суді апеляційної інстанції відповідач визнав, що відомості про заохочення помилково не були внесені до трудової книжки позивача, заперечень з цього приводу у відповідача відсутні. Тому відповідач не проти внести зазначені відомості до трудової книжки позивача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін, оскільки в даному випадку фактично відсутній спір.

Матеріали справи не містять доказів, що діями відповідача, які полягали в невнесенні до трудової книжки позивача відомостей про заохочення, ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода.

Висновки суду першої інстанції в частині стягнення додатковим рішенням з відповідача 10 000,00 грн витрат на правову допомогу, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, зроблені з порушенням норм процесуального права, що є підставою до скасування додаткового рішення.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі, додаткове рішення суду першої інстанції змінити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано її із Дарницького районного суду міста Києва.

25 травня 2022 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, внесення відомостей про заохочення до трудової книжки призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. І. Грушицький І. В. Литвиненко Є. В. Петров