Справа № 219/497/22
Провадження № 2-з/219/27/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Дубовика Р.Є., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі № 219/497/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа № 219/497/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Одночасно із поданням позовної заяви 20 січня 2022 року представник заявника Деменкова Є.С., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту: 1) на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу квартири від 09 січня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Букрєй Г.П.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 12 грудня 1975 року між заявником та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. У подружжя є сумісні діти, які на день звернення до суду із позовною заявою досягли повноліття і проживають окремо від заявника і його дружини. Заявник ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають у квартирі АДРЕСА_2 . Останнім часом, після перенесеної хвороби ОСОБА_3 , сімейні стосунки подружжя ОСОБА_4 погіршилося, дружина заявника є ініціатором розірвання шлюбу, заявник не згодний на розірвання шлюбу, оскільки вважає, що всі труднощі, які були у подружжя за час їх спільного сумісного проживання (майже 46 років), подолані. На даний час ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до позивача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, але рішення у справі ще не ухвалено. У той же час, у сварках, які провокує ОСОБА_3 , остання вимагає від заявника, щоб той звільнив квартиру, в якій зареєстровані і постійно проживають обидва подружжя. З метою уникнення сварок, заявник запропонував дружині звернутися до нотаріуса і у добровільному порядку вирішити цей «негатив», який провокує розірвання шлюбу, але ОСОБА_3 категорично відмовляється уникнути судового спору з цього приводу, тому заявник вимушений подати до суду позов про поділ майна подружжя. Так, у шлюбі подружжя придбало нерухоме майно житлову квартиру, яка складається з трьох кімнат та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира придбана за договором купівлі-продажу квартири від 09 січня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Букрєй Г.П., право власності на нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав 09 січня 2019 року. Право власності на придбану житлову квартиру зареєстроване за відповідачкою. Крім цього, у шлюбі, за сумісні кошти подружжя, був придбаний автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , право власності на який також зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_3 . Враховуючи, що контакту позивача з відповідачкою з цього приводу немає, вирішити у позасудовому порядку спір між подружжям неможливо, враховуючи, що документи на квартиру і автомобіль ОСОБА_3 утримує у невідомому заявнику місці, автомобіль приховує в орендованому гаражі, тобто доступу до автомобіля заявник також не має, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про забезпечення позову. Тобто є всі підстави, що ОСОБА_3 , на яку зареєстроване право власності на квартиру і автомобіль, може до розгляду позову заявника про поділ сумісного майна подружжя відчужити спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви про забезпечення позову за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, в якому просить: визнати житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , - спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та здійснити поділ цього майна між позивачем та відповідачем таким чином: визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку (за кожним) на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та придбану за договором купівлі-продажу від 09 січня 2019 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості Ѕ частини майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 .

Відповідно до копії страховки на транспортний засіб та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 січня 2022 року, у власності відповідачки ОСОБА_3 перебуває таке майно: 1) автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 ; 2) трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане майно відповідачки ОСОБА_3 є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки між сторонами виник спір щодо визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Тому суд вважає за можливе накласти арешт на зазначене представником заявника майно відповідачки.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом накладення арешту на вищевказане майно відповідачки.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням спірних правовідносин та вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі № 219/497/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на належне на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) майно:

1) автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу квартири від 09 січня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Букрєй Г.П.

Копію ухвали направити до Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. О. Сибірцева, буд. 17) для виконання, заявнику ОСОБА_2 для відома.

Зазначити в якості стягувача при здійсненні виконання ухвали про забезпечення позову ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.Є. Дубовик