Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 Справа №607/1607/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Бублінської О.Ю.,

представника позивача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради - Мелех Ольги Романівни, представника третьої особи - Тернопільського міського центу соціальних служб - Васильєвої Лариси Петрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Тернопільський міський центр соціальних служб про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Тернопільський міський центр соціальних служб, у якому, згідно уточнених позовних вимог, просить позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.07.2020 року малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.10.2020 року №781 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано у комунальне некомерційне підприємство «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» Тернопільської обласної ради на повне державне забезпечення. З моменту поступлення дитини у заклад, батьки жодного разу не відвідували сина, не цікавилися його самопочуттям та гостинців не передавали.

Неодноразово на засіданнях комісії розглядалось питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачами стосовно малолітніх дітей. Батьків притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.10.2020, батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За час перебування дитини у закладі батьки не зверталися в службу у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей з питанням щодо повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сім`ю. 22.10.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини на засідання комісії не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09 грудна 2021 року № 1128 затверджений висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаних обставин просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позов відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не подавали.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2022, постановленою у судовому засіданні та занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради - Мелех О.Р. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, які наведені у позовній заяві та не заперечила щодо заочного вирішення справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Представник третьої особи Тернопільського міського центру соціальних служб - Васильєва Л.П. в судовому засіданні уточнений позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, а представник позивача не заперечила проти заочного вирішення справи.

Судом установлено:

Батьками дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано15 січня 2020 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Згідно Свідоцтва про шлюб, яке видано повторно 22 серпня 2018 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року.

27.11.2019 та 12.12.2019 працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей було проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 і з`ясовано, що умови проживання незадовільні. У квартирі брудно, розкидані речі, не завершений ремонт. Для новонародженої дитини не створено жодних умов. Відсутні дитячі речі, дитяче харчування, засоби гігієни по догляду за немовлям. З ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда. Сім`ю ОСОБА_3 було зобов`язано створити належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини, придбати необхідні речі для новонародженого, а саме: одяг, харчування, засоби гігієни по догляду за новонародженим. Також обов`язково зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану. ОСОБА_3 рекомендовано влаштуватися на роботу.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не створено належних умов для проживання новонародженої дитини у сім`ї, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 167 від 26.02.2020 затверджений висновок про негайне відібрання та влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №781 від 07.10.2020 ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано у комунальне некомерційне підприємство «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» Тернопільської обласної ради на повне державне забезпечення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року у справі №607/11536/20 позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

стягнуто з ОСОБА_2 в користь законних представників неповнолітніх аліменти на утримання ОСОБА_10 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 0,25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 17 липня 2020 року і до досягнення повноліття; стягнуто з ОСОБА_3 в користь законних представникін неповнолітніх аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 0,25 відсотки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати з 17 липня 2020 року і до досягнення повноліття.

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради № 203 від 19.10.2021, з моменту поступлення дитини у заклад, а саме 24.03.2020 року, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодного разу не відвідували сина, не цікавилися його самопочуттям та гостинців не передавали. Враховуючи байдужість батьків щодо долі дитини, заклад вважає недоцільним повернення дитини у сім`ю.

Встановлено, що за час перебування дитини у закладі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зверталися у службу справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей з питанням щодо повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сім`ю.

22.10.2021 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини на засідання комісії не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09 грудня 2021 року № 1128 затверджений висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаного Висновку орган опіки та піклування, захищаючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замініють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Суд вважає, що наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_7 не проявляють батьківської турботи та любові, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечують дитину необхідним харчуванням, а також не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. При цьому протягом тривалого часу держава приймала усі міри для надання відповідачам можливості покращити житлово-побутові умови, влаштуватись на роботу та налагодити взаємовідносини із своїм сином. Однак, відповідачі такими можливостями нехтують та виконувати батьківські обов`язки по вихованню дитини не бажають, що свідчить про неможливість покращити їхню поведінку по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких підстав суд доходить висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Суд доходить висновку, що саме рішення про позбавлення батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідачів можливості за їх бажанням піклуватися про сина. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини.

Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що дитина ОСОБА_7 перебуває на повному державному забезпеченні, відповідачі участь у його утриманні не приймають, суд вважає, що з відповідачів мають стягуватись аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь соціального закладу у якому перебуває дитина.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, суд встановив, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2020 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_10 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 0,25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 0,25 відсотки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитину та те, що з відповідачів стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей, суд доходить висновку, що з ОСОБА_2 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради слід стягувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття та з ОСОБА_3 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради слід стягувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних заперечень щодо доводів позивача та належних та допустимих доказів на спростування здобутих судом відповідачі не надали.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Приймаючи до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 496,20 грн. з кожного.

Керуючись ст. 150 ч. 2, 3, 164, 166, 167, 180, 181, 182, 184, 191, 193 ч. 2 СК України, ст. 4, 76-82, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 6, 247 ч. 2, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Виконавчого комітету Тернопільської міської ради як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Тернопільський міський центр соціальних служб про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 338783, код 03395192, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 338783, код 03395192, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Виконавчого комітету Тернопільської міської ради судовий збір у розмірі 992,40 гривень в рівних частках, зокрема по 496,20 гривень з кожного.

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дохід держави 992,40 гривень судового збору, в рівних частках, зокрема по 496,20 гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 01 червня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, адреса місцезнаходження - вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Третя особа - Тернопільський міський центр соціальних служб, адреса місцезнаходження - вул. Медова, 3, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка