ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/987/21

Головуючий у першій інстанції Кравчук М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/540/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2022 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (суддя Кравчук М.В.), постановлену о 13 год. 40 хв. у м.Сновськ, повний текст ухвали складено 01 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до сузу із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №234 від 08 листопада 2021 року Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про відсторонення від роботи; зобов`язати Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області допустити позивача до роботи; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 року по день ухвалення рішення судом у даній справі. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 працює директором Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області. 03 листопада 2021 року позивач отримав повідомлення №02-08/855, у якому вказано, що з 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників закладів освіти; запропоновано позивачу надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19, міжнародний внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію, або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримав наказ №234 «Про відсторонення від роботи директора Сновської початкової школи», який позивач вважає незаконним та безпідставним. За доводами позивача, в Законі України «Про захист населення від інфекційних хвороб» щеплення від COVID-19 не значиться як обов`язкове, отже відсторонення працівника від роботи з посиланням на ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконним. ОСОБА_1 вважає, що Перелік професій і виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням згідно з наказом МОЗ №2153 від 04.10.2021 року, в якому зазначено про обов`язкову вакцинацію на період дії карантину, суперечить ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки є не законом, а підзаконним актом. Позивач посилається, що стан його здоров`я становить лікарську таємницю і не підлягає розголошенню без його згоди, отже незрозуміло, звідки були взяті при винесенні оскаржуваного наказу відомості про його стан здоров`я, зокрема дані щодо відсутності вакцинації. Також ОСОБА_1 вказує, що на даний час жодним Законом України не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи із підстав відсутності у нього щеплення від COVID-19.

У судовому засіданні 01 лютого 2022 року представник відповідача заявила про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/29053/21, в якій оскаржується наказ МОЗ України від 04.10.2021 р. №2153, на підставі якого було винесено оскаржуваний наказ, що є предметом позову.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2022 року заяву управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області задоволено; зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/29053/21. Ухвалу суду мотивовано тим, що на виконання положень п.1 ч.2 ст.2 КАС України суд адміністративної юрисдикції надасть оцінку правомірності оскаржуваного наказу шляхом перевірки його положень на відповідність Конституції та законам України, що предметно охоплює необхідність перевірки доводів позивача про невідповідність наказу МОЗ України статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також прийняттю цього наказу в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що в даній справі позовною вимогою є визнання протиправним та скасування наказу №234 від 08.11.2021 року в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи, а наказ МОЗ України №2153 від 04.10.2021 року не є предметом заявлених вимог. За доводами позивача, суд не позбавлений можливості самостійно надати юридичну оцінку наказу МОЗ України №2153 щодо відповідності цього акту Конституції України та законам України і у разі невідповідності не застосовувати його до виниклих правовідносин. ОСОБА_1 посилається, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Також позивач зазначає, що зупинення провадження у справі суперечитиме завданню цивільного судочинства щодо розумності строків розгляду трудових спорів, крім того поставить позивача у стан тривалої невизначеності.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по цивільній справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд. Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження в справі: обов`язкове і факультативне.

Однією із обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі, передбачених статтею 251 ЦПК України, є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дана підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Вбачається, що однією із підстав винесення наказу про відсторонення ОСОБА_1 від роботи є наказ МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». У даний час Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/29053/21 відкрито провадження у справі про визнання протиправним та нечинним вищевказаного наказу.

Встановлено, що наказ МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, на підставі якого позивача було відсторонено від роботи, на момент винесення наказу, а також на момент розгляду заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі був та є чинним.

Представником відповідача не доказано неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/29053/21. Сторонами у справі надано достатній обсяг доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема в постанові від 10 березня 2020 року у справі №160/1088/19, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду, такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними. Що свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження у справах до набрання законної сили рішеннями щодо оскарження певних нормативно-правових актів.

Отже, суд не позбавлений в межах даної справи можливості оцінити вказаний нормативно-правовий акт та прийти до висновку про невідповідність наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 Конституції України, а також не застосувати його у разі наявності відповідних підстав.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи, яка випливає з трудових правовідносин.

Згідно зі ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Слід зазначити, що провадження по справі № 640/29053/21 відкрито Окружним адміністративним судом міста Києва 29 жовтня 2021 року та станом на 27 травня 2022 року рішення по справі ще не прийнято, що свідчить про можливість надмірного затягування розгляду даної справи у разі зупинення, що є недопустимим, особливо для трудових спорів.

Отже, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення заяви про зупинення провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Згідно із ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням зазначеного, а також з метою своєчасного розгляду та вирішення справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що обставини, на які посилається представник відповідача, не можуть бути об`єктивною підставою для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про зупинення провадження у справі і направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.251 п.6 ч.1, 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про зупинення провадження у справі відмовити.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: