ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м.Суми

Справа №2-2448/10

Номер провадження 22-ц/816/7/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2020 року про заміну стягувача, у складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

04 лютого 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну вибулого стягувача на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», у справі №2-2448/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1 від 28 березня 2007 року (т. 2, а.с. 1).

Заява мотивована тим, що за умовами укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу майнових прав № 951/К, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1 від 28 березня 2007 року. ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги за цим кредитом на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного з ПАТ «УкрСиббанк» 08 грудня 2011 року

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2010 року у цивільній справі №2-2448/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 28 березня 2007 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, як незаконну, та направити справу до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитний договір був забезпечений договором застави транспортного засобу № 60146 від 28 березня 2007 року, за умовами якого він передав банку в заставу автомобіль Renault Kangoo, який заставодержатель не застрахував, а 07 червня 2013 року автомобіль у нього було вилучено та поміщено на штрафний майданчик, звідки в подальшому викрадено невідомими особами, про що повідомлявся відділ ДВС. Зазначені обставини вилучення автомобіля у боржників були відомі банку, однак не враховано при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав, та вартість автомобіля не зарахована в рахунок погашення боргу.

Вказує, що за інформацією Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусовому виконанні відділу не перебувають виконавчі провадження відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому, вважає неможливою заміну сторони виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал», заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказує, що заміна сторони правонаступником можлива на будь-якій стадії процесу, може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, така заміна не порушує права та інтереси боржника, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились. 26 грудня 2021 року у поштовому повідомленні проставлені відмітки про відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування, повідомленою суду, що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2010 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 150365 грн 90 коп, 1623 грн 65 коп витрат, а всього 151989 грн 55 коп (т. 1, а.с. 64, 103).

На виконання вказаного судового рішення стягувачу АТ «УкрСиббанк» 27 липня 2011 року Зарічним районним судом були видані відповідні виконавчі листи від 27 січня 2011 року по справі № 2-2448/10 (т. 1, а.с. 111, 115).

Постановою державного виконавця Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 09 серпня 2011 року відкрите виконавче провадження № 28505423 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2448/10, виданого 27 січня 2011 року, боржник ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 116).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні (боржник ОСОБА_1 ) з виконання виконавчого листа № 2-2448/10, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, на ПАТ «Дельта Банк» (т. 1, а.с. 232-233).

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 951/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0 (т. 2, а.с. 13-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», зокрема не має права вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору № 951/К купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2018 року, ПАТ «Дельта Банк» відступив шляхом продажу ТОВ «Вердикт Капітал», а товариство прийняло у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають право майнової вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку № 1,2 до цього Договору (т. 2, а.с. 13).

Встановивши, що між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Вердикт Капітал» відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1 від 28 березня 2007 року, боржник ОСОБА_1 , та, врахувавши вимоги ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником і отримало всі права та обов`язки в зобов`язанні, тому наявні підстави для задоволення заяви про заміну стягувача.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-1207св18), на яку послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про неврахування при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав обставин вилучення та викрадення предмета застави автомобіля Renault Kangoo та незарахування в рахунок погашення боргу вартості цього автомобіля, оскільки в оскаржуваній ухвалі вирішувалося лише питання заміни стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду у справі № 2-2448/10, а обставини та умови відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1 від 28 березня 2007 року не є предметом розгляду у цій справі.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367 369, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2020 року про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-2448/10 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко