Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 13 вересня 2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . 21 грудня 2018 року у м.Києві по вул. Хоткевича, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та транспортного засобу «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить відповідачу, цивільна відповідальність якого застрахована за полісом №АМ7267544 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Згідно звіту № 1412 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля від 08 січня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО становить у розмірі 245 335,69 грн., в тому числі ПДВ 40 889,28 грн. 31 січня 2019 року ОСОБА_2 подано до позивача заяву про виплату страхового відшкодування. 07 лютого 2019 року постановою Деснянського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 04 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 було укладено угоду про розмір страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496 від 13 вересня 2018 року, відповідно до якої визначено, що ліміт відповідальності становить у розмірі 339 816,00 грн., франшиза становить - 0,00 грн., вартість залишків після страхового випадку становить 210 000,00 грн., сума страхового відшкодування становить 129 816,00 грн. Крім того, сторони визначили автомобіль "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 конструктивно загиблим. Згідно страхового акту № СТОК-8090 від 04 лютого 2019 року заявлена подія є страховим випадком за добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496 від 13 вересня 2018 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 129 816,00 грн. Згідно платіжного доручення № 2652 від 05 лютого 2019 року позивачем перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 129 816,00 грн. 25 червня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перераховано на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 29 816,00 грн. (129 816,00 грн.- 100 000,00 грн.) та витрати зі сплати судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

13 вересня 2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 (а.с. 4-10, 11).

21 грудня 2018 року у м.Києві по вул. Хоткевича, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та транспортного засобу «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить відповідачу, цивільна відповідальність якого застрахована за полісом №АМ7267544 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (а.с. 39-40, 45-46).

Згідно звіту № 1412 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля від 08 січня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО становить у розмірі 245 335,69 грн., в тому числі ПДВ 40 889,28 грн. (а.с. 15-36).

31 січня 2019 року ОСОБА_2 подано до позивача заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 41).

07 лютого 2019 року постановою Деснянського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12).

04 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 було укладено угоду про розмір страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496 від 13 вересня 2018 року, відповідно до якої визначено, що ліміт відповідальності становить у розмірі 339 816,00 грн., франшиза становить - 0,00 грн., вартість залишків після страхового випадку становить 210 000,00 грн., сума страхового відшкодування становить 129 816,00 грн. Крім того, сторони визначили автомобіль "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 конструктивно загиблим (а.с. 37-38).

Згідно страхового акту № СТОК-8090 від 04 лютого 2019 року заявлена подія є страховим випадком за добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-18-00496 від 13 вересня 2018 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 129 816,00 грн. (а.с. 42, 43).

Згідно платіжного доручення № 2652 від 05 лютого 2019 року позивачем перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 129 816,00 грн. (а.с. 44).

17 травня 2019 року позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» направлено заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 45-46).

15 березня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію (а.с. 47, 48).

Позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 29 816,00 грн. (129 816,00 грн.- 100 000,00 грн.).

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що відповідача визнано винним вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . 05 лютого 2019 року позивачем перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 129 816,00 грн.

25 червня 2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перераховано на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 2).

Отже, при розрахунку суми збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування суд виходить із фактичного розміру шкоди у розмірі 129 816,00 грн. та суми страхового відшкодування перерахованого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у розмірі 100 000,00 грн., та приходить висновку, що збитки, понесені позивачем у результаті виплати страхового відшкодування становлять у розмірі 29 816,00 грн. (129 816,00 грн.- 100 000,00 грн.).

За наведених обставин, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування повністю: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса місцезнаходження: 03038, вул. Федорова, 32-а, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 29 816 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса місцезнаходження: 03038, вул. Федорова, 32-а, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 29 816 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса місцезнаходження: 03038, вул. Федорова, 32-а, м. Київ, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна