КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1156-1/10
№ апеляційного провадження: 22-з/824/61/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Бабич Н.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за заявою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олега Ярославовича про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 2-1156-1/10 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

19 липня 2021 року старший державний виконавець ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух О.Я. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 вересня 2021 року заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-009/321/2008 від 30.05.2008 р. в розмірі 412 623,03 доларів США, що за курсом НБУ на час постановлення рішення становить 3 266 695,20 грн, 80 904,88 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн, витрати з інформаційно-технічного забезпеченя розгляду справи у сумі 120,00 грн, а всього на загальну суму 3 349 420,00 грн, боржник ОСОБА_1 .

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просять: накласти арешт та зупинити виконавчі дії з опису, арешту та реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні № 30906248; зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-1156-1/10; заборонити вчиняти виконавчі дії у виконавчих провадженнях № 30906248 та № 30657610.

Заява обґрунтована тим, що реалізація арештованого майна в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Дане майно є спірним, а тому з ціллю недопущення відчуження майна, необхідно постановити ухвалу про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вивчивши зміст поданої заяви, та враховуючи вищенаведені вимоги закону, колегія суддів вважає, що підстави для вжиття заходів забезпечення відсутні.

Так, державний виконавець звернувся в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Наслідком розгляду цієї заяви є рішення про задоволення або відмову в задоволенні у видачі дубліката виконавчого листа. При вирішенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд не вирішує питання правомірності дій державного виконавця щодо реалізації арештованого майна, якими заявники обґрунтовують подану заяву про забезпечення позову.

Тому, запропоновані заявниками такі види забезпечення, як: арешт майна, зупинення виконавчих дій, зупинення стягнення, заборона вчиняти певні дії, - не будуть відповідати меті інституту забезпечення, а саме: неможливість виконання майбутнього судового рішення, оскільки при розгляді заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд вирішує лише це питання.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцятиднів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко