Справа № 750/575/22
Провадження № 2/750/582/22
У Х В А Л А

24 січня 2022 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

20 січня 2022 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Академії Державної пенітенціарної служби, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 238/ОС від 06.12.2021 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи;

- стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи на підставі наказу від 06.12.2021 № 238/ОС.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених статтею 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як убачається з позовної заяви позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та одну вимогу немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481,00 грн (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік").

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п/п. 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір, ставка якого складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12 405,00 грн).

Відповідно до п/п. 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн).

Таким чином, для прийняття судом позову позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 984,80 грн (992,40 грн + 992,40 грн) за заявлену вимогу майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та за вимогу немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи) та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

За приписом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Запропонувати позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, а саме:

- надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 копійок) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, за позовну вимогу майнового характеру;

- надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 копійок) або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, за позовну вимогу немайнового характеру.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів на виконання ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог статті 177 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя