Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/550/19
Провадження по справі № 2/514/25/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді- Тончевої Н.М.,

при секретарі - Георгіївій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине заяву судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевої Наталі Миколаївни про самовідвід,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тарутинського районного суду Одеської області від 20.10.2021 року матеріали цивільної справи № 514/550/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Делени » про визнання договору земельної ділянки недійсним передані для розгляду судді Тончевій Н.М.

24.01.2022року головуюча у справі суддя Тончева Н.М. заявила собі самовідвід по тих підставах, що 15 червня 2015 року нею було винесено рішення у цивільній справі №514/1547/15-ц за позовом ТОВ " Делени" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , де третіми особами які не заявляють самостійних вимог є приватний нотаріус Одеського Міського нотаріального округу Адамець Оксана Іванівна, відділ Держземагентства в Тарутинському районі Одеської області, Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання правочинів недійсними, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де третьою особою є Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції Одеської області до ТОВ « Делени» про розірвання договору оренди, яким в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де третьою особою є Реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції Одеської області до ТОВ « Делени » про розірвання договору оренди було відмовлено у повному обсязі. Предметом зазначеного зустрічного позову також був договір оренди земельної ділянки від 11.08.2004року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ « Делени».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч. ч. 1, 2, 8 ст. 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно доп. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України « Про судоустрій та статус суддів », здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаушильд проти Данії», рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України»), потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Так, на переконання суду, згадана обставина, сама по собі, не ставить під сумнів неупередженість судді Тончевої Н.М. Проте суд погоджується із тим, що за вказаних вище обставин у об`єктивного спостерігача можуть виникнути підстави для занепокоєння щодо об`єктитивності судді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Тончевої Н.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Делени » про визнання договору земельної ділянки недійсним - задовольнити.

Передати дану справу до канцелярії для повторного розподілу між суддями Тарутинського районного суду Одеської області в порядку, передбаченому ч. 3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Тончева