Справа № 761/9406/21
Провадження № 2/761/4163/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 квітня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Таратінова Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

встановив:

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, згідно з якою позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошові кошти, в розмірі 10 864,26 грн. та витрати на професійну правничу допомоги у розмірі 4000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.08.2019 року трапилось дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Ravon, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2020 року по справі №367/2336/20 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем ПДР. Окрім того, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2020 року по справі №367/5633/20 встановлено, що відповідач вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУаАП оскільки місце події ДТП, залишив, проте провадження по справі було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Позивачем зазначено, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/5316234).

У позовній заяві зазначено, що власник пошкодженого транспортного засобу Ravon, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до страхової компанії, з якою він уклав договір доброго вільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом, а саме АТ «Просто-страхування». Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору доброго вільного страхування наземного транспорту від 04.01.2019 року виплатив страхове відшкодування у загальному розмірі 13037,16 грн., та в свою чергу звернувся до позивача в порядку суброгації.

Позивачем вказано, що відповідно до пред`явленої заяви про страхове відшкодування та документів, що до неї додано, встановлено, що вартість матеріального збитку, яка завдана власнику автомобіля марки Ravon, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 18329,16 грн., позивачем було виплачено 10864,26 страхового відшкодування.

У зв`язку із чим позивач просить суд, позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданні сторона позивача не з`явилась, про місце дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, в позовній заяві позивач просить розгляд справи просить проводити без виклику сторін, що суд розцінює, як без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини нявки суду не повідомив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із постанови Ірпінського міського суду Київського суду від 18.06.2020 року справа №367/2336/20, яка набрала законної сили, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 37-38).

Як вбачається із вказаної постанови, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2019 р. серія ДПР18 №254001 ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 12.08.2019 р. о 21 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen CC», в м.Ірпінь,Київської області, по вул. Лисенка, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Ravon» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку із цим ОСОБА_1 звинувачується у порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 37-38).

При цьому, судом встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київського суду від 11.09.2020 року по справі №367/5633/20, яка набрала законної сили 22.09.2020 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Так із вказано постанови вбачається, що 12.08.2019 року о 21год. 35хв в Київській обл.., м. Ірпінь, на вул. Лисенка № 7, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем Равон, д.н.з. НОМЕР_1 і не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.10А, 2.10Д ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Провина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 254002, копією схеми місця ДТП.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 12.08.2018 сталось із вини ОСОБА_1 та останній не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП.

Власник пошкодженого транспортного засобу Ravon, д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до страхової компанії, АТ «Просто-страхування». Вказана страхова компанія, в рамках та на виконання укладеного договору доброго вільного страхування наземного транспорту від 04.01.2019 року виплатив страхове відшкодування у загальному розмірі 13037,16 грн., та в свою чергу звернувся до позивача в порядку суброгації, що підтверджується страховим актом №139037 від 02.09.2019 року.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ/5316234).

З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 10 864,26 грн. на рахунок АТ «Просто-страхування» у зв`язку із ДТП 12.08.2019 року, що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування в порядку суброгації (регресіу), копія страхового акту №ЦВ/20/0205, копія платіжного доручення №10139 від 16.07.2020 року (а.с. 41,42,43).

Крім цього, враховуючи, що було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування».

Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до абзацу «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону Украйни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що враховуючи вищезазначене та керуючись ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, ч. «в» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позовна заява підлягає задоволенню та стягнення із ОСОБА_1 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 864,26 грн.

Крім того, позивачем, також заявлено клопотання щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, зокрема на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: витяг з договору про надання правничої допомоги, завдання доручення №103, до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, платіжного доручення № ID-155163, акт прийому передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, оскільки відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант`а витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства здодатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10864,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.04.2022 року.

Суддя: