Номер провадження: 22-ц/813/183/22
Справа № 523/5901/20
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про закриття провадження від 29 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC1 від 28.01.2019 року в розмірі 21088,64 грн станом на 06.04.2020 року, яка складається з наступного: 10400 грн заборгованості за кредитом; 10688,64 грн заборгованості по відсоткам та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн (т. 1, а.с. 2-4).

20 травня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси (т. 1, а.с. 28).

28 грудня 2020 року представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко Олександр Васильович надіслав письмову заяву, в якій просив прийняти відмову АТ «А-Банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; закрити провадження у справі № 523/5901/20 за позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

29 грудня 2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенка Олександра Віталійовича про відмову від позову та закриття провадження по справі задоволено. Прийнято відмову від позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» та провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито (т. 1, а.с. 158-160).

11 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Павлишин Юрій Миколайович подав до Київського районного суду м. Одеси заяву про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (т. 1, а.с. 165-166).

12 січня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у задоволенні письмової заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно п.5 ст.142 ЦПК України відмовлено (т. 1, а.с. 173-176).

10 лютого 2021 року канцелярією Одеського апеляційного суду було зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відмову від позову та закриття провадження. Апелянт повідомляє, що 27 січня 2021 року ОСОБА_1 ознайомилась з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від про закриття провадження від 29 грудня 2020 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. Апелянт вважає, що суд першої інстанції отримавши заяву про виправлення помилки та компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, повинен був в ухвалі від 12 січня 2021 року виправити помилку в ухвалі Київського районного суду від 29 грудня 2020 року про відмову від позову, яка за своєю суттю є ухвалою про закриття провадження у справі або відмовити у виправленні помилки та ухвалити додаткове рішення про компенсацію здійснених судових витрат або відмовити ухвалити додаткове рішення. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано не приймав таких ухвал, щоб обмежити у праві на апеляцію, оскільки ухвала Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року про відмову від позову, на думку апелянта, названа судом першої інстанції так навмисно, щоб не вирішувати питання про стягнення судових витрат та обмежити право відповідача на апеляцію. Апелянт просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги, виправити помилку в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року про відмову від позову, яка за своєю суттю є ухвалою про закриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для не прийняття заяви представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Шкапенка О.В. про відмову від позову та закриття провадження по справі судом не встановлено, наслідки закриття провадження по справі йому відомі, повноваження представника на вчинення вказаної процесуальної дії перевірено, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягає закриттю в зв`язку з відмовою позивача від позову (т. 1, а.с. 160).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28 грудня 2020 року представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко Олександр Васильович надіслав письмову заяву, в якій просив прийняти відмову АТ «А-Банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; закрити провадження у справі № 523/5901/20 за позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши при цьому, що наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову, передбачені ст.ст. 206, 256 ЦПК України роз`яснені та зрозумілі (т. 1, а.с. 132).

29 грудня 2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенка Олександра Віталійовича про відмову від позову та закриття провадження по справі задоволено. Прийнято відмову від позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» та провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито (т. 1, а.с. 158-160).

В обґрунтуванні апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що оскільки ухвала Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року «про відмову від позову» є по своїй суті ухвалою про закриття провадження у справі, то вказана помилка має бути виправлена згідно зі ст. 269 ЦПК України (т. 1, а.с. 187).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що суд може виправити лише ті описки чи помилки, яких він припустився сам.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Даний висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 21 липня 2020 року у справі №521/1074/17.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновків про те, що судом першої інстанції допущено помилку в ухвалі від 29 грудня 2020 року щодо зазначення її назви, оскільки в резолютивній частині ухвали зазначено, як про задоволення заяви про відмову від позову, так і про закриття провадження у справі. А тому, заявник не позбавлений права на звернення із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи у зв`язку із закриттям провадження у справі. При цьому постановою Одеського апеляційного суду від 30 травня 2022 року було скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року про відмову в ухваленні додаткового рішення в частині судових витрат, а заяву про ухвалення додаткового рішення направлено до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2020 року залишає без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький