Справа № 161/2961/22
Провадження № 2/161/2032/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Флішаровському Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2021 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування зазначивши, що 04.10.2010 року відповідачкою було подано до Департаменту заяву про призначення їй допомоги на дитину-інваліда віком до 18 років та надбавку на догляд за дитиною-інвалідом віком до 6 років. Згідно медичного висновку № 140 від 01.10.2010 року інвалідність сину заявниці ОСОБА_2 встановлено до 04.06.2023 року. У зв`язку з цим, Департаментом було призначено державну соціальну допомогу на дитину ОСОБА_1 на період з 04.10.2010 року по 30.06.2023 року. Оскільки відповідач на момент подання зави, була не працевлаштована, їй було призначено надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років на той же період. 22.05.2017 року відповідач звернулась до Департаменту із заявою про припинення їй виплати соціальної допомоги на дитину з інвалідністю в зв`язку із працевлаштуванням. До зави нею було додано копію трудової книжки, відповідно до якої відповідач була прийнята на роботу з 20.08.2012 року. Як наслідок, 02.06.2017 року Департаментом було прийнято рішення про визначення відповідачу обсягу надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги на осіб з інвалідністю з дитинства та надбавку на догляд за період з 20.08.2012 року по 30.06.2017 року, загальний розмір якої склав 25345,41 грн. Заявою від 12.09.2019 року відповідач просила продовжити термін погашення боргу на 5 місяців, за умови щомісячної його сплати та до своєї заяви останньою було додано квитанцію про сплату коштів в сумі 500 грн. Станом на дату звернення з даним позовом сума повернутих ОСОБА_1 надміру виплачених коштів допомоги становить 12846 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідачки на користь Департаменту надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю та надбавки на догляд в загальному розмірі 12499,41 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

До початку судового засідання від представника позивача на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить її особиста розписка у повідомленні про розгляд справи (а.с. 32), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення їй допомоги на дитину-інваліда віком до 18 років та надбавку на догляд за дитиною-інвалідом віком до 6 років (а.с. 6-9).

Порядок призначення та виплати вказаних допомог регулюються ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (далі Закон) та Порядком надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 30.04.2002 року № 226/293/169, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок).

Відповідно до ст. 1 Закону, - право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років.

Згідно ст. 8 Закону, - заява про призначення державної соціальної допомоги подається інвалідом з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду І чи II групи, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання.

Статтею 4 Закону визначено, що на дітей-інвалідів державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, але не більш як по місяць досягнення дитиною-інвалідом 18-річного віку.

Державна соціальна допомога на дітей-інвалідів віком до 18 років, відповідно до ст. 2 Закону, призначається в розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розміри державної соціальної допомоги підвищуються у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 3 Закону надбавка на догляд за дитиною-інвалідом установлюється в розмірі: на дитину-інваліда віком до 6 років 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, на дитину-інваліда віком від 6 до 18 років 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Державна соціальна допомога, у відповідності до ст. 9 Закону, призначається з дня звернення за її призначенням.

На підставі поданої відповідачкою заяви із долученими до неї документами Департаментом було призначено державну соціальну допомогу на дитину ОСОБА_1 сина ОСОБА_2 (дитини з інвалідністю із дитинства) на період з 04.10.2010 року по 30.06.2023 року. Зазначене підтверджується відповідним рішенням про призначення допомоги інвалідам від 05/11/2010 (а.с. 10).

Відповідно до п. 3.2. Порядку, - до державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними.

Надбавка на догляд за особам з інвалідністю з дитинства призначається на строк інвалідності, вказаний у виписці з акту огляду МСЕК (п. 3.10. Порядку).

Згідно п. 3.11. Порядку, - надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю.

Оскільки відповідач на момент подання зави, була не працевлаштована, їй було призначено надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років на період з 04.10.2010 року по 30.06.2023 року.

22.05.2017 року відповідач звернулась до Департаменту із заявою про припинення їй виплати соціальної допомоги на дитину з інвалідністю в зв`язку із працевлаштуванням. До вказаної заяви ОСОБА_1 було додано копію трудової книжки, відповідно до якої відповідач була працевлаштованою на роботу з 20.08.2012 року (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 3.14 Порядку, - у разі працевлаштування особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною з інвалідністю (крім одиноких матерів, одиноких батьків дітей з інвалідністю та одного з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікунів, піклувальників дитини з інвалідністю підгрупи А), виплата надбавки на догляд припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому відбулося працевлаштування.

Пунктом 6.3. Порядку передбачено, що суми державної соціальної допомоги та надбавки на догляд, якщо остання призначена, надміру виплачені одержувачу внаслідок зловживань з його боку (внаслідок подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо), стягуються на підставі рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Відрахування на підставі рішень структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щомісячно провадяться в розмірі не більше 25 відсотків державної соціальної допомоги з надбавкою на догляд, якщо остання призначена, понад відрахування з інших підстав.

Як встановлено судом, 02.06.2017 року Департаментом було прийнято рішення про визначення відповідачу обсягу надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги на осіб з інвалідністю з дитинства та надбавку на догляд за період з 20.08.2012 року по 30.06.2017 року, розмір якої, згідно відповідного розрахунку, визначений в сумі 25345,41 грн. (а.с. 13, 17-19).

12.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою, в якій просила продовжити термін погашення боргу на 5 місяців, за умови щомісячної його сплати. До заяви додано квитанцію про сплату коштів в сумі 500 грн. (а.с. 15-16).

Зі змісту позову Департаменту також слідує, що станом на дату звернення з таким сума повернутих відповідачкою надміру виплачених коштів допомоги становить 12846 грн. Відтак, сума заборгованості становить 12499,41 грн.

При цьому, судом достовірно встановлено, що станом на день розгляду даної справи, ОСОБА_1 надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю та надбавки на догляд в розмірі 12499,41 грн. на рахунок Департаменту не повернула.

Доказів іншого суду надано не було, а судом в ході розгляду спору не здобуто.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала..

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь Департаменту слід стягнути надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю та надбавки на догляд в розмірі 12499,41 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із наведеного слідує, що з відповідачки на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн.

За наведених обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги Департаменту до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1212-1215 ЦК України, ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 30.04.2002 року № 226/293/169, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради () надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю та надбавки на догляд в розмірі 8469 (вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради () судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Департамент соціальної політики Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: 43025, Волинська обл., м. Луцьк, пр-т Волі, 4-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 27 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська