Провадження №2/523/3022/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судових засідань Єпутатової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зі ОСОБА_2 та поділити майно подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, 07 вересня 1996 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у нас народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, сторони припинили спільне проживання. За час подружнього життя, 13.07.2017 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., номер у реєстрі 989, сторонами на спільні кошти було придбане нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 0,0166 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:026:0014 - на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., номер у реєстрі 992. Відповідачка заперечувала щодо розірвання шлюбу та поділу майна, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Представник позивача надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу і ухвалити рішення у її відсутність.

Відповідач надала до суду заяву про визнання позовних вимог та просила розглянути справу і ухвалити рішення у її відсутність.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 07 вересня 1996 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 640, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 .

Від подружніх відносин у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , виданого 28.11.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 1466.

Сторони припинили спільне проживання, що і визнано відповідачем.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст.,ст. 51, 56, ч. 3, ст. 110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

13.07.2017 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., номер у реєстрі 989, ОСОБА_2 придбала нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту у реєстрі 101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91946602 від 13.07.2017 року, який складається відповідно до технічного паспорту від 23.03.2017 року, зробленого експертом ФОП ОСОБА_4 , з наступних споруд:

- споруда під літ. «Е» - житловий будинок, що складається з: приміщення №1 житлова кімната, площею 15,9 кв.м, приміщення №2 житлова кімната, площею 13,1 кв.м, приміщення №3 коридор, площею 2,7 кв.м, приміщення №4 кухня, площею 8,2 кв.м, приміщення №5 санвузол, площею 4,9 кв.м, приміщення №6 тамбур, площею 2,4 кв.м; загальною площею 47,2, житловою 29.0 кв.м.

- споруда під літ. «Д» - сарай, споруда під літ. «Г» - душ, споруда під літ. «Ж» - гараж, споруда під літ. «И» - погріб з шийкою, споруда під №4-6 - огорожа, споруда під літ. «І» - вимощення.

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., номер у реєстрі 992, ОСОБА_2 придбала земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:026:0014, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер нерухомого майна 101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91947090 від 13.07.2017 року.

Згідно ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Зазначений поділ означає припинення щодо цього майна права спільної сумісної власності та виникнення правового режиму права спільної часткової власності.

Отже, позивач є співвласником майна, що було набуте під час шлюбу з відповідачкою. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, ст. 369 Цивільного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Нездійснення одним з подружжя права спільної сумісної власності не припиняє його права на подружнє майно.

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 ч.1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності може бути здійснено у порядку передбаченому ст. 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі: грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року, визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що житловий будинок та земельна ділянка були придбані в період шлюбу, приймаючи до уваги визнання відповідачем пред`явлених позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 24,60,61,63,69,70,71,110,112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 07 вересня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 640;

В порядку поділу майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного під літ. «Е», житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м., та надвірних господарчих будівель і споруд під літ. «Г»-душ, «Д»- сарай, «Ж» -гараж, «И» -погріб з шийкою, «І» - вимощення;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер :12:026:0014, загальною площею 0,0166 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного під літ. «Е», житловою площею 29,0 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м., та надвірних господарчих будівель і споруд під літ. «Г»-душ, «Д»- сарай, «Ж» -гараж, «И» -погріб з шийкою, «І» - вимощення;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер :12:026:0014, загальною площею 0,0166 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.05.2022 року

Суддя: