Справа № 286/3466/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

20 травня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином 23-років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду від 16.06.2015 було визначено місце проживання сина ОСОБА_4 разом з ним. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22.10.2015 відповідачу присуджено сплачувати аліменти на його користь на утримання сина. На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м. Житомир», стипендію не отримує, а отримання ним соціальної допомоги для оформлення житлової субсидії в сумі 560 грн. за період з січня 2020 року по вересень 2021 року є незначною допомогою. Навчаючись на денній формі навчання, він немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи.

Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Відповідач про причини неявки не повідомила, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.11.2003.

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16.06.2015 у справі №286/1396/15-ц було визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22.10.2015 у справі №286/2327/15-ц було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, щомісячно, з 10.07.2015 до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , та починаючи з 16.10.2021 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Довідка Державного навчального закладу «Центр сфери обслуговування м. Житомира» №974 від 12.10.2021 свідчить, що ОСОБА_3 дійсно навчається в Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м. Житомира» на денній формі навчання за регіональним замовленням з 01.09.2019 по 24.02.2023.

Копії квитанцій до прибуткового касового ордера №1020 від 02.09.2019, №1560 від 24.12.2020, №913 від 01.09.2020, №952 від 25.02.2020, №208 від 10.02.2020, №1021 від 16.09.2020 та №1019 від 02.09.2019 підтверджують оплату за гуртожиток, практику КОБ 1, а також внесення благодійного внеску ОСОБА_5 (а. с. 6-7).

За встановлених обставин та враховуючи, що є загальновідомими обставини, тобто такими, що не потребують доказування, про потребу повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в затратах на проживання, проїзд, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, суд вважає, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги.

Відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість її сплачувати аліменти сину. Відомостей про свої доходи сторони суду не надали.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує необхідність надання матеріальної допомоги дитині, яка навчається і іншим із батьків, а також стягнення з відповідачки аліментів на доньку ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу).

Таким чином, розглянувши справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами та правові норми, що їх регулюють, враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_5 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд приходить до висновку про її фінансову можливість (ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року) сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу).

Крім того, також, враховуючи, що термін закінчення навчання ОСОБА_5 спливає 24.02.2023, відповідно правові підстави для стягнення аліментів до 16.10.2026 відсутні.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд 23.10.2021.

Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів).

Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 581 грн. 12 коп. в дохід держави (908 грн. 00 коп.Х64%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 282, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з його навчанням, в розмірі 1/6 заробітку (доходу), починаючи з 23.10.2021 і до досягнення ОСОБА_5 23-х років, але не більше строку навчання 24 лютого 2023 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 581 грн. 12 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 25.05.2022.