ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 687/350/21
Провадження № 22-ц/4820/70/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: прокурора Ленчика В.М., представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 687/350/21 за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чемеровецької селищної ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради, про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року (суддя Борсук В.О.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року виконувач обов`язків заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чемеровецької селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради, про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідно до частини третьої статті 1206 ЦК України, кошти у сумі 11212 грн 96 коп, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , який визнаний винним вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.07.2020 у справі № 687/368/20, підлягають зарахуванню до місцевого бюджету, відсутність відшкодування понесених з вини ОСОБА_2 витрат, здійснених Чемеровецькою центральною районною лікарнею (правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради) на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я і забезпечення пов`язаних із ними гарантій, оскільки Чемеровецька селищна рада (попередньо Чемеровецька районна рада) не здійснювала захист інтересів територіальної громади та до цього часу позов про стягнення вказаних витрат до суду не пред`явила і ці витрати не відшкодовані. Прокурор вважає, що такий випадок звернення належить до виключних випадків, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, оскільки це стосується порушення або загрози порушення інтересів держави, при цьому, ключовим є поняття «інтерес держави». Зазначає, що Чемеровецька селищна рада є отримувачем коштів, що відшкодовуються лікувальному закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, тобто саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому він обґрунтовано звернувся з позовом до суду саме в інтересах селищної ради, оскільки порушені безпосередньо інтереси територіальної громади. Невжиття лікувальним закладом та селищною радою заходів щодо відшкодування вказаних витрат свідчать про існування факту порушення інтересів держави.

Посилаючись на викладене, виконувач обов`язків заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Чемеровецької селищної ради для зарахування до селищного бюджету Комунального некомерційного підприємства «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 11212,96 грн, витрачені на лікування потерпілого.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Чемеровецької селищної ради для зарахування в селищний бюджет Комунального некомерційного підприємства «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради, витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 11212 грн 96 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Вказує, що результати аналізу чинного законодавства України дають підстави вважати, що прокурор не мав законних повноважень на подання позову і представництво в суді інтересів територіальної громади. Вважає також, що наявність підстав для представництва прокурором інтересів Чемеровецької селищної ради в позові обґрунтовано не було. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави дійти висновку про бездіяльність закладу охорони здоров`я. Наведене, як зазначає апелянт, підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема постановою від 28.04.2021 у справі № 922/3219/20.

Перший заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог норм процесуального та матеріального права. Вказує, що прокурором при зверненні до суду з вказаним позовом обґрунтовано підстави представництва інтересів держави.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор Ленчик В.М. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.07.2020 ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі (а.с.9-15).

Згідно з вироком, 20 березня 2020 року близько 21 години 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в одній з кімнат житлового будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 розпочав із потерпілим ОСОБА_3 суперечку через незадоволення поведінкою останнього щодо відвідування будинку ОСОБА_2 .

В ході суперечки ОСОБА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взяв зі столу у цій же кімнаті кухонний ніж та виштовхав ОСОБА_3 в коридор, де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс ОСОБА_3 три удари кухонним ножем в ділянку передньої та задньо-бокової поверхні грудної клітки та правої поперекової ділянки, в результаті чого умисно заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді рани по передній поверхні правої половини грудної клітини в проекції 6-7 міжребір`я, яка проникає в праву плевральну порожнину з розвитком правобічного травматичного пневмотораксу (скупчення повітря в плевральній порожнині), правобічної підшкірної емфіземи та розвитком правобічного після травматичного ексудативного плевриту, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді рани м`яких тканин правої половини грудної клітини по задньо-підпахвовій лінії, одної рани м`яких тканин поперекової ділянки справа.

Зазначеними діями, що виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з довідкою-розрахунком Чемеровецької центральної районної лікарні від 05.02.2021 № 96/3 встановлено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чемеровецької центральної районної лікарні з 21.03.2020 по 27.03.2020 з діагнозом: відкрита торакальна травма. Колото-різані рани попередньої та задньо-бокової поверхні правої половини грудної клітки. Колото-різана рана правої поперекової ділянки (а.с. 16).

Відповідно до розрахунку, проведеного згідно з вимогами п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545 (далі Порядок), загальна сума фактичних витрат лікувального закладу на лікування потерпілого ОСОБА_3 становить 11212 грн 96 коп).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача, який вчинив злочин, заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого, що стало причиною здійснення витрат закладом охорони здоров`я на його лікування від цього злочину, лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який є власністю територіальної громади, а тому вказані витрати потрібно стягнути з відповідача на користь відповідного бюджету.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

За змістом п. 2.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що витрати, понесені Чемеровецькою центральною районною лікарнею (правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради) на лікування потерпілого підлягали відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що прокурором не доведено факту порушення інтересів держави та не обґрунтовано підстави звернення до суду з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів не бере до уваги з наступних підстав.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину», та судових витрат передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред`явлений закладом охорони здоров`я, органом Державного казначейства України або прокурором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді.

Прокурор, обґрунтовуючи підстави для представництва в суді інтересів держави у даній справі, зазначив, що ненадходження коштів до бюджету призводить до неналежного фінансування діяльності зазначеного лікувального закладу та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту.

22.03.2021 прокурором зобов`язано Чемеровецьку селищну раду повідомити про вжиті заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення (а.с. 32).

Листом № 02-17/392 від 25.03.2021 Чемеровецька селищна рада повідомила окружну прокуратуру про те, що селищною радою не здійснювалось заходів щодо стягнення таких витрат (а.с. 33).

31.03.2021 прокурором повідомлено Чемеровецьку селищну раду про те, що прокуратурою вживаються заходи представницького характеру для захисту інтересів держави у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і стягнення коштів з винної особи на лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину (а.с. 34-35).

Листом № 02-17/432 від 02.04.2021 Чемеровецька селищна рада повідомила прокурора про відсутність заперечень щодо здійснення таких заходів Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою (а.с. 36).

19.04.2021 даний позов подано до Чемеровецького районного суду Хмельницької області.

12 липня 2021 року судом підтверджена наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в справі за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чемеровецької селищної ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» Чемеровецької селищної ради, про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с. 57-58).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у прокурора наявні обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці ЄСПЛ.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.04.2020 у справі № 495/10977/17, факт відкриття провадження у справі свідчить про підтвердження повноважень прокурора, який діє в інтересах інших осіб, оскільки в розумінні частини п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор набуває процесуального статусу позивача. Стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає право особи чи її законного представника або суб`єкта владних повноважень оскаржити представництво прокурора. Зміст цієї правової норми визначає перелік осіб, які можуть оскаржити представництво прокурора, що діє в їх інтересах, не погодившись з таким представництвом (частини перша-третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Аналіз зазначеної норми права у поєднанні зі змістом пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку відкриття провадження у справі за позовом прокурора в інтересах органу, який зазначений прокурором, провадження у справі може бути закрито за клопотанням цього органу, який є позивачем у справі (частина п`ята статті 56 ЦПК України), однак позов не може бути залишено без розгляду із застосуванням правового механізму, передбаченого статтею 257 ЦПК України, оскільки відкрите провадження у справі само по собі є визнанням повноважень прокурора на пред`явлення позову.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що прокурор подав позов від імені Чемеровецької селищної ради, хоча повинен був подати такий позов від імені безпосередньо закладу охорони здоров`я - Комунального некомерційного підприємства «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», оскільки спростовуються положеннями абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В даній справі органом місцевого самоврядування та суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози їхнього порушення, є Чемеровецька селищна рада, оскільки Комунальне некомерційне підприємство «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» є комунальним закладом Чемеровецької селищної ради, власністю територіальних громад, сіл, селища Чемеровецької селищної ради та фінансується за рахунок місцевого бюджету, що підтверджується Статутом підприємства.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 січня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай