Житомирський апеляційний суд
Справа №280/1280/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 76 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №280/1280/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, за участю третьої особи на стороні відповідача - виконуючого обов`язки начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Прокопчука Валерія Вікторовича про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, донарахування та виплату заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2021 року, яке ухвалено суддею Василенко Р.О.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.04.2018 була поновлена на посаді головного спеціаліста з обліку страхувальників відділу обліку страхувальників, страхових виплат та медико-соціальних послуг, профілактики виробничого травматизму Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції ФССУ у Житомирській області. 18.07.2018 року вона отримала наказ № 02-94-к про звільнення з вказаної вище посади згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає вказане звільнення незаконним, оскільки поновлюючи її на роботі відповідач наказом від 17.05.2018 №02-63-к на підставі штатного розпису Коростишівського відділення, затвердженого наказом Управління виконавчої дирекції Фонду від 20.07.2017 року № 6-ос встановив позивачу розмір посадового окладу та надбавки за вислугу років і в цей же день листом від 17.05.2018 № 08-1110 попередив про майбутнє звільнення у зв`язку з відсутністю посади у штатному розписі відділення, затвердженому наказом управління від 19.12.2017 № 396-к, тобто в обидва штатні розписи зміни з моменту поновлення позивача на роботі і до її звільнення не вносились, вакантні посади не пропонувались, попередня згода профспілки не надавалась.

Також, відповідач неправомірно розрахував тривалість відпустки, неправильно встановив посадовий оклад та прострочив виплату розрахунку при звільненні. Таким чином, розмір недонарахованої та невиплаченої протягом травня - липня 2018 року заробітної плати становить 6845,77 грн.

Враховуючи викладене, позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 18.07.2018 № 02-94-к, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1959,23 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу, донарахувати та виплатити заробітну плату в сумі 6845,77 грн. за період з 17.05.2018 по 18.07.2018.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови в донарахуванні виплати в розмірі 6845,77 грн. заробітної плати в період з 17.05.2018 по 18.07.2018 та постановити у цій частині нове судове рішення, яким ці вимоги задовольнити. При цьому зазначає, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, оскільки з 01.01.2018 наказом відповідача було введено в дію штатний розпис, відповідно до якого мінімальний розмір заробітної плати працівника у відділенні становив 6600,00 грн. А відповідно до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України посадові оклади працівникам, посади яких не передбачені схемами посадових окладів, встановлюються на рівні посадових окладів відповідних категорій спеціалістів та службовців. Відповідно встановлення їй посадового окладу на рівні 4550,00 грн. та вислуги років в розмірі 25% не відповідають вимогам вказаного Положення.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Вважає, що позивач не мала права на встановлення окладу згідно штатного розпису з 01.01.2018 у розмірі 6600,00 грн, оскільки посада, на яку вона поновлена, відсутня в новому штатному розписі, утримання посади здійснювалося як позаштатної одинці.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач надіслала заяву про розгляд справи без її участі та участі представника, апеляційну скаргу підтримала, просила задовільнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2017 року позивач була звільнена з посади головного спеціаліста з обліку страхувальників відділу обліку страхувальників, страхових виплат та медико-соціальних послуг, профілактики виробничого травматизму Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Коростишівському районі згідно наказу № 423-к від 19.12.2017 року про звільнення з посади з 29.12.2017 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.04.2018 р. позивач була поновлена на роботі. Відповідачем видано наказ № 02-56-к від 10.05.2018 про поновлення позивача з 30.12.2017 на посаді головного спеціаліста з обліку страхувальників відділу обліку страхувальників, страхових виплат та медико-соціальних послуг, профілактики виробничого травматизму Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції ФССУ у Житомирській області; виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць в розмірі 11083,38 грн.

Відповідно до наказу № 02-63-к від 17.05.2018 ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 4550,00 грн. та щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу.

17 травня 2018 року позивача попереджено про наступне звільнення з 18.07.2018 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з посади головного спеціаліста з обліку страхувальників відділу обліку страхувальників, страхових виплат та медико-соціальних послуг, профілактики виробничого травматизму Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції ФССУ у Житомирській області у з в`язку з тим, що така посада відсутня у штатному розписі відділення, затвердженому наказом управління від 19.12.2017 року №396-к.

Відповідно до наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області № 02-94-к від 18.07.2018 ОСОБА_1 звільнено з вказаної вище посади за п.1 ст. 40 КЗпП України з 18 липня 2018 року.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року, рішення Коростишівського райсуду від 16.04.2018 скасовано, змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 20145,30грн. В іншій частині відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позивач є звільненою з роботи з 20 лютого 2018 року, а вимоги про поновлення на роботі після звільнення згідно наказу від 18.07.2018 № 02-94-к фактично є похідними від вимог про поновлення на роботі після звільнення за наказом від 19.12.2017 № 415-к, оскільки рішення суду від 16.04.2018 р., за яким позивача було поновлено на роботі і наказ про звільнення від 19.12.2017 р. № 415-к визнано незаконним - скасовано і в поновленні на роботі відмовлено, змінено лише дату звільнення з 20.02.2018 року. Крім того, суд визнав, що вимоги позивача щодо невірного розрахунку посадового окладу і недонарахування заробітної плати є безпідставними, так як останню було поновлено на посаді, яку вона посідала до звільнення з посадовим окладом в розмірі 4550,00 грн. згідно штатного розпису, затвердженого наказом №6-ос від 20.07.2017, а оклад в розмірі 6600 грн. вступив в дію з 01.01.2018, але посада на якій поновлено позивача в новому штатному розписі відсутня.

Однак судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. Зокрема, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням робочих завдані і функцій.

Згідно з положеннями п.8 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Правління Фонду соціального страхування України затверджує, зокрема, структуру органів Фонду, граничну чисельність працівників, схеми їх посадових окладів.

Наказом виконавчої дирекції Фонду від 19.12.2017 № 396-к введено в дію з 01.01.2018 структуру управління та відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області згідно з додатком №1 та штатні розписи згідно з додатком 2.1-2.12.

Відповідно до Штатного розпису Коростишівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, затвердженого в Додатку 2.7, посади, яку обіймала позивач і на якій була поновлена рішенням суду, немає. Посадовий оклад працівника у відділенні визначений у розмірі 6600,00 грн.

Постановою Правління ФСС України від 10.10.2017 № 52 внесені зміни до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України з 01.01.2018 р.

Згідно п.1.1 цього Положення, воно визначає умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - виконавча дирекція Фонду), управлінь виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління), відділень управлінь в районах та містах обласного значення.

Згідно п.2.1, п.2.4 Положення, посадові (місячні) оклади працівникам встановлюються відповідно до схем посадових окладів у відповідних штатних розписах. Посадові оклади працівникам, посади яких не передбачені схемами посадових окладів, встановлюються на рівні посадових окладів відповідних категорій спеціалістів та службовців.

Пунктом 3.1. передбачено розмір щомісячної надбавки за вислугу років у відсотках до посадового окладу в залежності від стажу роботи у виконавчій дирекції Фонду, її робочих органах, який від 7 років стажу і більше складає 20%.

Згідно ст. 21 22 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

З урахуванням норм вказаного Положення, поновлення позивача на роботі за посадою, з якої її було звільнено, і яка не була передбачена в новому діючому штатному розписі, розмір її посадового окладу не повинен був бути меншим 6600,00 грн., а також надбавка за вислугу років в розмірі 20% (згідно п.3.1 Положення).

У зв`язку з чим, встановлення посадового окладу в розмірі 4550,00 грн та надбавки за вислугу років в розмірі 25% відповідно до наказу №02-63-к від 17.05.2018, не відповідає вимогам вищевказаного діючого Положення, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Відповідно до довідки про середній заробіток ОСОБА_1 її заробітна плата за травень-липень склала 11757,66 грн.: травень - 2708,57 грн, червень - 5688,00 грн., липень - 3361,09 грн, вихідна допомога при звільнені - 5688,00 грн. Хоча позивачу за вказаний період - з 17 травня о 18 липня 2018 року належало виплатити 18603,43 грн. : травень - 3771,43 грн. (3142,86 оклад + 628,57 надбавка за вислугу років), червень - 7920,00 грн. (6600 + 1320), липень - 4680,00 грн. (3900 + 780), вихідну допомогу 7920,00 грн.

Отже, недоплата становить 6845,77 грн. за вказаний період, у зв`язку з чим дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу заробітної плати, виходячи з посадового окладу у розмірі 6600,00 грн. та вислуги років - 20% є неправомірними, вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити їй заробітну плату, з постановленням нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не перевірялось судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2021 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вказаних вимог.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину неотриманої заробітної плати в розмірі 6845,77 грн. за період з 17 травня 2018 року по 18 липня 2018 року.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2022 року.

Головуючий Судді