Справа № 2601/8110/12
Провадження № 4-с/752/91/22
У Х В А Л А

Іменем України

16.02.2022 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

за участі секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з всього майна ОСОБА_1 , номер запису про обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 9315476, дата державної реєстрації обтяження: 07.04.2015 16:16:03 - протиправною, та зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з всього майна ОСОБА_1 та припинити у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 9315476, дата державної реєстрації обтяження: 07.04.2015 16:16:03.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Сатиренко І.О. знаходилось виконавче провадження №45417553 з примусового виконання виконавчого листа №2601/8110/12. виданого 24.03.2014 року Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 2 235 408,75 грн.

Скаржник зазначає, що 13.11.2014 року у виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якого 07.04.2015 року за №9315476 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано обтяження всього майна скаржника. Також вказує, що виконавче провадження №45417553 закінчено, а виконавчий документ №2601/8110/12 від 24.03.2014 року направлено за належністю. Крім того, заявник посилається на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» реалізувало своє право на повернення кредитних коштів шляхом звернення до примусового виконання виконавчого напису №6500, вчиненого 30.08.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки. 28.05.2021 року стягувач та боржник врегулювали спір що виник з неналежного виконання останнім умов кредитного договору, на підтвердження чого стягувачем було видано скаржнику лист про відсутність заборгованості та повідомлено, що станом на 28.05.2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не має жодних майнових та фінансових претензій до ОСОБА_1 стосовно вищезазначених обставин.

Заявниця зазначає, що 17.08.2021 року вона звернулась до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту, однак арешт не знятий, а заява залишена без відповіді.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити, з підстав, зазначених в скарзі.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві заперечувала щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, оскільки на момент передачі виконавчого провадження за належністю підстави для скасування арешту майна були відсутні, а рішення суду не було виконано.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Сатиренко І.О. знаходилось виконавче провадження №45417553 з примусового виконання виконавчого листа №2601/8110/12, виданого 24.03.2014 року Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 2235408,75 грн.

Як встановлено судом, 13.11.2014 року у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якого 07.04.2015 року за №9315476 у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано обтяження всього майна скаржника.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №45417553 закінчено, а виконавчий документ №2601/8110/12 від 24.03.2014 року направлено за належністю.

В матеріалах справи наявний лист ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відповідно до якого встановлено, що 28.05.2021 року стягувач та заявниця врегулювали спір, що виник з неналежного виконання умов кредитного договору №ML-007/160/2007 від 24.09.2007 року, рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі №2601/8110/12 від 02.07.2013 року, що було змінене рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13.11.2013 року, та виконавчих документів, зокрема, виконавчого листа №2601/8110/12, виданого 24.03.2014 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 2235408,75 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2021 року скаржник звернулась до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту, однак арешт не знятий, а заява залишена без відповіді.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження «(в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

В силу положень ст.50 Закону У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

У разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у зв`язку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено судом виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2601/8110/12 від 24.03.2014 року направлено за належністю до Броварського відділу державної виконавчої служби Київської області для подальшого виконання, а отже в силу положень ст.50 Закону України «Про виконавче провадження підстав для скасування арешту майна на момент винесення постанови про закінчення виконавчогого провадження у державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві не було, і його дії в цій частині були правомірними.

Однак, в зв`язку з виконанням боржником своїх зобов`язань перед стягувачем і відсутністю заборгованості, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «ОТП Факторинг України», підстав для подальшого арешту майна не існує, однак такий арешт не був знятий.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання державного виконавця скасувати арешт майна боржника, що був накладений у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», задовольнити частково.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з всього майна ОСОБА_1 та припинити у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 9315476, дата державної реєстрації обтяження: 07.04.2015 16:16:03.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя