Справа № 450/499/22 Провадження № 2/450/1059/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" квітня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про (предмет спору): повернення безпідставно набутих коштів, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» безпідставно набутих коштів в розмірі 19161,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис про стягнення з позивача в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» коштів на загальну суму 19396,50 грн. Виконавчий напис видано на примусове стягнення коштів за кредитним договором 020-13562-220414 від 22.04.2014 року, укладеним позивачем з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є відповідач на підставі договору про відступлення прав вимоги від 11.08.2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. від 13.10.2020 року відкрито виконавче провадження на виконання даного виконавчого напису.

В ході виконання з позивача було стягнуто 19161,04 грн. в якості боргу та 2608,65 грн. в якості витрат виконавчого провадження. Даний факт підтверджено довідкою ГУ НП у Львівській області.

Зазначає, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року по справі № 450/4245/20 вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення не оскаржувалося і набрало законної сили.

Відтак, відповідач набув кошти без достатньої правової підстави, а тому у зв`язку з безпідставним стягненням коштів по виконавчому документу (напису нотаріуса), який не підлягає виконанню, вказані кошти підлягають поверненню. За таких обставин просить позовні вимоги задоволити, вирішити питання розподілу судових витрат.

Позиція відповідача: відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано не було. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст.282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 09.02.2022 року ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 25.03.2022 року заява представника позивача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис від 04.09.2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 26431 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором 020-13562-220414 від 22 квітня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 18896,50 грн., в тому числі:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 13671,82 грн.;

- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5224,65 грн.,

а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом 19396,50 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною від 13.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63288330 про примусове виконання виконавчого напису від 04.09.2020 року №26431, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 19396,50 гривень., стягнення з боржника виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1939,65 грн.

Згідно довідки про доходи від 18.06.2021 року №168, виданої ОСОБА_1 за основним місцем роботи Головним управлінням Національної поліції у Львівській області, з позивача в період з листопада 2020 року по травень 2021 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 19161,04 грн. та 2608,65 грн. витрат виконавчого провадження.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року по справі №450/4245/20 за позовом ОСОБА_1 до Товарства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд позовні вимоги ОСОБА_1 задоволив. Виконавчий напис, вчинений 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №26431, визнав таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 11.06.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини майна, що набута пози межами правової підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Випадком відпадіння підстави набуття (збереження) є визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Таким чином, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 19161,04 грн., що стягнені з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за №26431, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти в сумі 19161,04 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, а також у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, кошти, набуті відповідачем за виконавчим написом від 04.09.2020 року №26431, є безпідставно набутими та підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом про повернення безпідставно набутих коштів звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 992,40 грн. судового збору.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи та обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

На підтвердження понесення судових витратпозивачем надано копії Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2022 року, Додатку до договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021 року, копію ордеру серії ВС №1124985 на надання правничої (правової) допомоги, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №334.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з врахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, перевіривши на відповідність вимогам ст.137 ЦПК України надані позивачем документи стосовно витрат на правничу допомогу, суд вважає, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу доведено належними доказами.

Відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

На переконання суду така сума повністю відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, є співмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт в процесі її розгляду.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 4, 5, 13, 15, 76-82, 141, 247, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про повернення безпідставно набутих коштів, задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 19161 (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят одна) гривня 04 копійки, що стягнені з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 04.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №26431, в межах виконавчого провадження ВП 63288330.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 3000,00 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: 81155, Львівська область, Львівський район, с.Будьків.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», , 01033, м. Київ вул. Саксаганського,14/301.

СуддяД. А. Кукса