Справа № 754/3847/22
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2022 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Деснянського відділення Державного ощадного банку України, третя особа - ОСОБА_2 про спадкування права на грошовий вклад,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника - ОСОБА_3 , звернувся до Публічного акціонерного товариства Деснянського відділення Державного ощадного банку України, третя особа - ОСОБА_2 , в якій просить встановити факт щодо спадкування грошового вкладу в Деснянському відділенні Державного ощадного банку України після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; продовжити додатковий строк для подання позовної заяви про спадкування на грошовий вклад ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд встановив таке.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

За приписами частин третьої, четвертої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За приписами частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини першої, другої статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:

1) малозначні справи;

2) що виникають з трудових відносин;

3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

При цьому, частиною другою статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Отже, справи у спорах щодо спадкування не належать до категорії малозначних, не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, та підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження і представництво у таких справах має здійснюватися адвокатом.

З огляду на зазначене, дана справа у спорі щодо спадкування має бути розглянута виключно за правилами загального позовного провадження.

При цьому слід зауважити, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 277 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписи частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

По своїй суті підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину. Така правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2018 року у справі № 910/15163/17, від 28 вересня 2021 року у справі № 711/1666/21, від 13 вересня 2021 року у справі № 334/7632/20, від 13 вересня 2021 року у справі № 334/7632/20, яка підлягає застосуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

На підтвердження повноважень Чумак Тетяни Митрофанівни на представництво інтересів позивача до матеріалів позовної заяви додано незасвідчену належним чином копію довіреності від 15.12.2021 зі строком дії до 15.12.2024, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В., зареєстрована в реєстрі за № 1819.

Зі змісту довіреності вбачається, вона складена на підтвердження та на виконання умов укладеного в усній формі з представником договору доручення, якою уповноважено громадянку України ОСОБА_3 представляти ОСОБА_4 та вести вiд його iменi справи, щодо захисту його прав та законних інтересів у числі судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій України», в тому місцевих, місцевих адміністративних, апеляційних, апеляційних адміністративних, касаційної інстанції, Вищому адміністративному суді України; Верховному Суді України з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, суб`єкту оскарження в процесі, в тому числі з правом пред`явлення позову (адміністративного позову), визнання позову (адміністративного позову) повністю або частково, подання заперечень проти позову, відмови від позову в будь-який час до закінчення судового розгляду (в тому числі в суді апеляційної чи касаційної інстанції), визнання позову повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, подання зустрічного позову, укладення мирової угоди (досягнення примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу).

Однак зі змісту вказаної довіреності не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надані ОСОБА_3 , як адвокату, зокрема, не надано доказів на підтвердження відомостей, що особа, яка підписала позовну заяву, має право на зайняття адвокатською діяльністю. Слід зауважити, що довіреність сама по собі не є доказом, що підтверджує статус адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем Чумак Т.М., як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, тому з урахуванням наведеного, даний позов підлягає поверненню позивачу.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Деснянського відділення Державного ощадного банку України, третя особа - ОСОБА_2 про спадкування права на грошовий вклад - повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК