У Х В А Л А

Іменем України

04 січня 2022 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" та Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинського районі м. Києва" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В:

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 31.08.2021 Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" та Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" (далі також позивачі) звернулись до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з останньої заборгованість за спожиті послуги за період з 01.01.2011 по 28.02.2015 у розмірі 51 984,51 грн (з них основна сума заборгованості 37 592,18 грн, інфляційні нарахування 11 485,42 грн, 3% річних 2 906,91 грн).

1.2. 03.09.2021 ухвалою Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу №759/19738/21 передано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира.

1.3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справа №759/19738/21 передана на розгляд судді Шалоті К.В.

ІІ. ЦИВІЛЬНИЙ ПРОЦЕСУАЛЬНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ

2.1. Частиною першою статті 30 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

2.2. Згідно із пунктом 1 частини першої статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

IІІ. МОТИВИ СУДУ

3.1. Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги на утримання житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3.2. Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що "послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

3.3. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

3.4. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

3.5. Приймаючи до уваги, що предметом позову у справі №759/19738/21 є стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою знаходження нерухомого майна, слід дійти висновку, що розгляд такого спору має здійснюватися судом з обов"язковим дотриманням правил виключної підсудності.

3.6. Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

3.7. Отже, цивільна справа №759/19738/21 передана до Корольовського районного суду міста Житомира помилково, оскільки нерухоме майно, якого стосується вказана справа, знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва, у зв"язку з чим справа №759/19738/21 підлягає переданню за підсудністю саме до Святошинського районного суду м. Києва.

3.8. Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

3.9. Таким чином, розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи суд, встановлений законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 30, 31, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Цивільну справу №759/19738/21 за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва" та Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинського районі міста Києва" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги передати за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва.

2. Передачу справи за підсудністю здійснити на підставі цієї ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К. В. Шалота