Провадження 2-п-8/22
ухвала

Іменем України

26 травня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

за участю секретаря Буртової О.Є.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2021 року Обухівським районним судом Київської області прийнято заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання спільного майна задоволено частково, та стягнуто витрати на утримання майна в сумі 26538 грн., та судові витрати в сумі 840 грн.. В іншій частині вимог відмовлено. Копія даного рішення направлена відповідачу 29.07.2021 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачка ОСОБА_1 , подала заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач неналежно повідомлялась про час та місце слухання справи, в зв`язку з чим не була присутня в судовому засіданні, що не мала можливості подати свої заперечення та клопотання, крім того в матеріалах справи відсутня ухвала про заочний розгляд справи, також судом порушено територіальну підсудність, суд при винесенні рішення залишив поза увагою суттєві обставини справи, які впливають на їх юридичну оцінку, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41).

Слухання цієї цивільної справи призначалося до розгляду в суду неодноразово, про що відповідачка повідомлялась належним чином за адресою її місця реєстрації, що підтверджується відповідними поштовими конвертами, що повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, 21.03.2021 року на адресу Обухівського районного суду Київської області від відповідачки ОСОБА_1 надійшов лист, яким остання підтвердила своє місце реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , що вказує на те, що вона була обізнана про розгляд цивільної справи 757/25976/20-ц (а.с.72).

Цивільні справа 757/25976/20-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання спільного майна передана до Обухівського районного суду Київської області відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року. Вказана ухвала відповідачем не оскаржена та набрала законної сили, а тому твердження відповідача про порушену територіальну підсудність є необґрунтованою.

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 3 від 1.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки предметом позову є стягнення з відповідача частину витрат на утримання спільного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , то з урахуванням положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України вказаний позов за місцем знаходження нерухомого майна підсудний Обухівському районному суду Київської області.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, заявник вказує на те, що не отримувала рішення Обухівського районного суду Київської області від 14.07.2021 року з чим також не може погодитись суд, оскільки в матеріалах справи наявний супровідний лист від 29.07.2021 року №757/25976/20-ц/18048/2021 про направлення вищевказаного рішення на адресу позивача та відповідача (а.с.94).

Заявник не надав суду доказу та не посилається на доказ, який би спростовував викладені в рішенні суду висновки, які ґрунтуються на матеріалах справи, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.1 ст. 288 ЦПК України відповідачем не вказано докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які б були враховані судом при вирішенні спору.

Обставинам та доводам спору суд дав належну правову оцінку в мотивувальній частині заочного рішення, тому враховуючи положення ч.1 ст. 89 ЦПК України суд не вбачає підстав для надання іншої оцінки обставинам справи, ніж вже зазначеної в заочному рішенні.

Будь-яких додаткових доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено і не надано, будь-яких нових обставин справи не виявлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає заочне рішення по справі від 14.07.2021 року обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і не вбачає підстав для задоволення заяви про його перегляд.

Керуючись ст.287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання спільного майна - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2022 року.

Суддя Л.В. Потабенко