Справа № 566/1233/21
провадження № 2/566/68/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Хомицької А.А.,

при секретарі Христюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підлозцівської сільської ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до Підлозцівської сільської ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай). Позов обґрунтовує тим, що згідно рішення від 29.08.1995 року № 33 Підлозцівською сільською радою Млинівського району Рівненської області було передано у колективну власність КСП «Нива» земельні ділянки для сільськогосподарського використання з метою подальшого їх паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. 07.12.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю, до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» для отримання земельної частки (паю). До вказаного списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю - під номером 186 був включений позивач, так як 01 серпня 1984 року його було прийнято у члени колгоспу «Комуніст» («Нива»). Із метою виділення земельної частки (паю) позивач звернувся до відповідача з заявою від 14.06.2021 року щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), як власнику земельної частки (паю), що підтверджується додатком (списком) до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00034, виданого КСП «Нива», яка розташована на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області. 25 серпня 2021 відповідач листом за № 210/02-11 відмовив позивачу у виділенні земельної частки (паю) оскільки ним не було долучено документів, зазначених у ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», що посвідчують право на земельну частку (пай). Вважає, що така відмова є неправомірною та такою, що не ґрунтується на нормах законодавства. Просить суд зобов`язати Підлозцівську сільську раду Дубенського району Рівненської області виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай) йому в розмірі середньої земельної частки (паю) реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на території Підлозцівської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Музика-Дубравський В.А. в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Музика-Дубравський В.А. подав до суду клопотання, в якому просив судове засідання по цивільній справі № 566/1233/21 проводити за відсутності позивача та його представника, за результатами розгляду цивільної справи, винести рішення про задоволення позову.

Представник відповідача Підлозцівської сільської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, з приводу заявлених позовних вимог повідомив, що дійсно ОСОБА_1 звертався до сільської ради з приводу виділення земельної частки (паю). Листом від 25 серпня 2021 заявнику було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю). Підставою слугувала та обставина, що в заявника був відсутній документ, що засвідчує право на земельну частку (пай), зокрема рішення суду. Позовні вимоги визнаються в повному обсязі (а.с. 28).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до голови Підлозцівської сільської ради Костюкевича М.О. із заявою від 14 червня 2021 року (а.с. 10), у якій просив надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) як власнику земельної частки (паю), що підтверджується додатком (списком) до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00034 від 07.12.1995 року, виданого КСП «Нива», яка розташована на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району Рівненської області. При цьому зазначав, що набув право на земельну частку (пай), оскільки був включений до списку, що додавався до цього державного акта.

Розглянувши таку заяву ОСОБА_1 , Підлозцівська сільська рада надала відповідь від 25.08.2021 року за № 210/02-11 (а.с. 11) про те, що до поданої заяви заявником не було долучено документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), зазначених у ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а тому рекомендовано звернутися із відповідною заявою до суду.

Із відповіді на адвокатський запит Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 10.06.2021 року № 29-17-0.2-2904/2-21 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_1 був включений під номером 186 до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства згідно додатку до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00034 від 07.12.1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству "Нива" с. Підлозці відповідно до рішення Підлозцівської сільської ради від 29.08.1995 № 33 та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 30. Водночас, громадянин ОСОБА_1 згідно додатку до протоколу від 21.06.1996 р. засідання комісії КСП "Нива" виключений зі списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства у зв`язку з тим, що не приймав участь у сільськогосподарському виробництві. Відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) зазначеному громадянину не видавався. Площа земельної частки (паю) становить 4,24 умовних кадастрових гектари. Станом на 01.01.2021 вартість земельної частки (паю) колишнього КСП "Нива" на території Підлозцівської сільської ради Млинівського району становить 192773,96 грн.

Копією протоколу № 2 загальних зборів членів уповноважених КСП "Нива" від 21.06.1996 року (а.с. 12-14) підтверджується виключення ОСОБА_1 з списків та з членів КСП «Нива». При цьому зборами затверджувалися списки на оформлення сертифікатів на пай землі підприємства.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 5 Земельного Кодексу України в редакції від 18.12.1990 року, який діяв на час виникнення відповідних правовідносин, земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ч. 1 ст. 22 ЗК України в редакції від 18.12.1990 року).

Згідно до ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції від 18.12.1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема: розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом, тощо.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує, що він має право на земельну частку (пай) як член КСП «Нива» відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 8 серпня 1995 року.

Разом з тим, порядок вступу до підприємства (колгоспу) і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї врегульовуються статутом відповідного підприємства.

Так, положеннями статті 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ регламентовано, що підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказуються найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права та обов`язки членів підприємства; передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов`язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства.

Тобто, список громадян, які мають право на земельну частку (пай) формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства.

Позивач ОСОБА_1 на підставі протоколу № 2 загальних зборів членів уповноважених КСП "Нива" від 21.06.1996 року (а.с. 12-14) був виключений зі списків громадян, які мають право на земельну частку (пай) та з членів КСП «Нива», відповідно сертифікат не отримував, про визнання за ним права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві із 1996 року ані до суду, ані до підприємства не звертався, дій підприємства щодо виключення зі списків та з членів КСП «Нива» не оскаржував. Статут підприємства судом не досліджувався, оскільки сторонами він не надавався.

Таким чином, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а оцінивши на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку надані докази, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, не доведено право на земельну частку (пай) із земель КСП «Нива», визнання відповідачем позову суперечить Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а тому у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Підлозцівської сільської ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), слід відмовити повністю.

При цьому, суд не входить в обговорення пропуску позивачем строку позовної давності та підстав його поновлення, оскільки вважає, що позивачем не доведено існування у нього суб`єктивного права та факт його порушення з боку відповідача.

Із врахуванням викладеного, керуючись ст. 14 Конституції України, Земельним кодексом України від 18.12.1990 р., Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, ст.ст. 12, 13, 76 - 82, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Підлозцівської сільської ради про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), - відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: 35132, с. Підлозці Дубенського району Рівненської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 15.03.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Музика-Дубравський Василь Анатолійович, свідоцтво №1367, видане 28.03.2018 року Радою адвокатів Рівненської області, адреса місця знаходження: с.Маслянка, вул. Пугачівська, буд. 24, Дубенського району Рівненської області, 35185.

Відповідач: Підлозцівська сільська рада, адреса місцезнаходження: с. Підлозці, вул.Незалежності, 4, Дубенського району Рівненської області, 35132, ідентифікаційний .

Повний текст рішення складено 24.01.2022 року.

Суддя А.А. Хомицька