ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2681/21 Номер провадження 22-ц/814/623/22Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Яреська Тараса Віталійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У грудні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. подав заяву про забезпечення позову, в якій зазначив, що на підставі спірного виконавчого напису, Кобеляцьким відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) видано постанову про арешт майна боржника від 04 листопада 2021 року ВП № 67381700.

Заявник прохав забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 11 березня 2019 року № 624, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») нерухомого майна - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

УхвалоюКобеляцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яреська Т.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яреська Т.В. до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 11 березня 2019 року № 624, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» нерухомого майна - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив із того, що вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із ухвалою суду першої інстанції не погодився відповідач, який оскаржив її в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права, вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову.

Також вказує на те, що позивачем не надано належних доказів, які б вказували на те, що маються обставини, що зможуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».

На думку адвоката Яреська Т.В., судове рішення постановлено із дотриманням норм процесуального права, так як маються всі підстави для забезпечення позову.

Щодо явки та позиції учасників справи у суді апеляційної інстанції

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно частини другої статі 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктами 2, 6 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено: позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як передбачено частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду.

Вищевказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року, справа № 756/14940/20.

Із наданих матеріалів вбачається, що на виконанні державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження про виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 11 березня 2019 року № 67381700. Боржником по вказаному виконавчому провадженню є ОСОБА_1 , а стягувачем - АТ КБ «ПриватБанк».

Постановою державного виконавця Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

07 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», визначивши третіх осіб: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М, Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 11 березня 2019 № 624 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» нерухомого майна - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З вищевказаного вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, а перевіряючи обґрунтованість прийнятого судового рішення колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Також суд першої інстанції правильно взяв до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, а зупинення стягнення на підставі виконавчого напису у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами.

Слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернуто стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Із урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для забезпечення позову та щодо ненадання доказів для підтвердження підстав забезпечення позову, не ставлять під сумнів правильність оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що зупинення стягнення за виконавчим листом є тотожним задоволенню позовних вимог, не дає підстави для задоволення апеляційної скарги тому, що позовна вимога заявлена про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд же забезпечив позов шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим документом, що є тимчасовим заходом, який прямо передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України у разі оскарження виконавчого документа у судовому порядку.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що повне зупинення стягнення виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса без здійснення реального виконання рішення суперечить інтересам стягувача є безпідставним, оскільки, як уже зазначалося, державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а забезпечення позову є тимчасовим заходом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, постановив судове рішення, яке відповідає закону.

Так, встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку, а застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Отже, апеляційну скаргу сліз залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко