КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/137/22
УХВАЛА

30.05.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3

до ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради

про визнання права користування майном,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій просить суд визнати право її та її дітей на користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з правом реєстрації місця проживання в ньому.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.11.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року було частково задоволено заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_4 виселяти малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовче засідання 15.11.2021 року позивач не з`явилась, про час та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином, у зв`язку з чим, підготовче засідання було відкладено на 20.12.2021 року.

У підготовче засідання 20.12.2021 року позивач знову не з`явилась, про час та місце підготовчого засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала.

У підготовчому засіданні 20.12.2021 року судом було визнано явку в судове засідання особисто ОСОБА_1 обов`язковою для дачі особистих пояснень по суті спору.

У підготовчому засіданні 20.12.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.02.2022 року.

Крім того, 23.12.2021 року на адресу ОСОБА_1 було направлено листа, в якому суд повідомив позивача про те, що її явку у підготовчому засіданні 20.12.2021 року було визнано обов`язковою, а також повідомив про те, що судове засідання по вищезазначеній цивільній справі відкладено на 07.02.2022 року.

Згідно довідки секретаря судового засідання від 07.02.2022 року, у зв`язку із знаходженням головуючого судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. у відпустці, судове засідання у цивільній справі № 947/29102/21 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном, відкладено на 21.03.2022 року.

Згідно довідки секретаря судового засідання від 21.03.2022 року, у зв`язку із знаходженням головуючого судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. у відпустці, судове засідання відкладено на 26.04.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що у судові засідання, які були призначені на 07.02.2022 року та 21.03.2022 року позивач не з`явилась.

У судове засідання 26.04.2022 року позивач не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомила, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено на 30.05.2022 року.

У судове засідання 30.05.2022 року позивач також не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала.

При цьому, суд зазначає, що судові повістки, які були надіслані на адресу позивача, зазначену нею у позовній заяві, були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає, що неотримання судової повістки позивачем та повернення її до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) позивача щодо її належного отримання, тобто є власною волею позивача.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач не була позбавлена права та можливості ознайомитись та отримати інформацію щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/.

У зв`язку з цим, суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, зокрема mutatis mutandis до висновку ЄСПЛ у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) стосовно того, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином.

Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з тим, що судові повістки, які направлялися на адресу позивача, зазначену нею у позовній заяві, були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання», судом також були направлені судової повістки на електронну адресу представника позивача, зазначену ним у позовній заяві, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, представник позивача про час та місце судових засідань також повідомлений найденим чином, однак, у судові засідання не з`явився,про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 30.09.2021 року, тобто справа перебуває в провадженні суду вже вісім місяців, при цьому, позивач або її представник жодного разу не були присутніми у підготовчих та судових засіданнях, про час та місце яких вони повідомлені належним чином.

Неприбуття у підготовчі та судові засідання належним чином повідомленого позивача або її представника розцінюється судом як намір затягування розгляду справи та свідчить про втрату інтересу позивача до справи.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач або її представник жодного разу не з`явились в підготовчі та судові засідання, про час та місце яких вони повідомлені належним чином, та, з урахуванням відсутності у суду доказів поважності неприбуття у підготовчі та судові засідання позивача або її представника, позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном, підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном залишено без розгляду, суд дійшов висновку, що необхідність у забезпеченні позову відсутня, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року слід скасувати.

Керуючись ст. 158, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року по цивільній справі № 947/29102/21 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання права користування майном.

Зняти заборону ОСОБА_4 виселяти малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про скасування заходів забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя Петренко В. С.