Справа № 487/157/22
Провадження № 2-о/487/62/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій заявниця, посилаючись на те, що вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства з боку свого чоловіка ОСОБА_2 , просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

- застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис у вигляді покладення на нього обов`язків у вигляді усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1 , для ОСОБА_1 та членів їх родини.

- заборонити ОСОБА_2 особисто, та через третіх осіб вчиняти дії, які спрямовані на порушення права користування спільним сумісним майном, що набуто у подружжі, ОСОБА_1 .

17 січня 2022 року матеріали вищевказаної заяви передані на розгляд судді Сухаревич З.М.

Статтею 350-2 ЦПК України встановлено вичерпний перелік осіб, які можуть бути заявниками у даній категорії справ. Зокрема, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», також передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Отже, заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема особою, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), або її представником.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Положеннями ст. 350-4 ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

У порушення вищезазначених вимог, заявником не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису. Суду не надано доказів вчинення заінтересованою особою відносно заявника дій домашнього насильства. Заявник зазначає, що заінтересована особа під час спільного проживання та після розриву шлюбних відносин вчиняла домашнє насильство, однак жодних відомостей про притягнення останнього до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства , суду не надано. Також посилання на такі докази ані заява, ані додані до неї матеріали - не містять.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вищевказана заява про видачу обмежувального припису, підписана/подана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, а саме не надано доказів що заявниця є постраждалою від домашнього насильства, з огляду на що суд не вбачає правових підстав для прийняття її до розгляду, та повертає у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 185, 260, 294, 350-2 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя: З.М. Сухаревич