Ухвала

25 травня 2022 року

м. Київ

справа № 522/19144/19

провадження № 61-14641св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа Банк», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про реєстрацію права власності, припинення права та поновлення запису

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа Банк» на постанову Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д., Дришлюка І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 11 червня 2020 року про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871746 від 26 вересня 2019 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк»); - скасувати запис про реєстрацію права власності № 33400061, вчинений державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С. В., яким проведено реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за АТ «Укрсоцбанк»);

- скасувати запис про право власності/довірчої власності № 351197861, вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А. Е., яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за АТ «Альфа-Банк»;

- припинити право власності АТ «Альфа-Банк» на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 351197861);

- поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_1 .

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що 12 грудня 2007 року між нею і банком укладено генеральний договір про здійснення кредитування № 665/059 з лімітом 165 000,00 дол. США. За умовами додаткової угоди № 665/059-1/302 до генерального договору банк надав позичальнику кредит у формі разового кредиту в сумі 165 000,00 дол. США зі сплатою за користування кредитом 13,5 % річних на строк з 12 грудня 2007 року до 11 грудня 2017 року.

На забезпечення зобов`язань за кредитним договором 12 грудня 2007 року між сторонами укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нежитлові приміщення офісу № 550 загальною площею 56,7 кв. м на АДРЕСА_1 .

Згодом позивач дізналася, що право власності на спірні приміщення офісу зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк», такі зміни до Державного реєстру внесені державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С. В., підставою виникнення права власності зазначено: докази-повідомлення, серія та номер б/н, видавник Укрпошта, іпотечний договір, серія та номер 5556, виданий 12 грудня 2007 року, видавник ПН ОМНО Луняченко Н. В.; повідомлення серія та номер ІВ/УСБ-04, видане 18 квітня 2009 року, видавник АТ «Укрсоцбанк».

Підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48871746 від 26 вересня 2019 року, 11:13:47, Манюта С. В. , КП «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область.

Позивач не погоджується з такими діями державного реєстратора, адже реєстрація права власності за банком відбулася з порушенням норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Зокрема, всупереч умовам іпотечного договору при зверненні стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку між нею і банком не було укладено окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тому державний реєстратор не мав права здійснювати державну реєстрацію права власності на підставі поданих банком документів. Крім того, вона не отримувала від банку повідомлень і письмових вимог відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», згоду на відчуження предмета іпотеки не надавала.

Дії державного реєстратора щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникло на підставі іпотечного договору, є протиправними, адже не були виконані умови пунктів 60 та 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок). Крім того, банк не надав державному реєстратору оцінку вартості предмета іпотеки, що не відповідає нормам частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку».

З дня виникнення у банку права вимоги на звернення стягнення на предмет іпотеки минуло більше трьох років, зокрема, здійснення виплат за кредитним договором вона припинила у 2008 році, банк скористався своїм правом вимагати достроково повернути кошти в 2014 році, направивши відповідну вимогу, також звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до неї про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором (справа № 522/22603/14-ц). Отже, своїми діями банк змінив строк виконання основного зобов`язання. Проте реєстрація права власності була здійсненна лише у 2019 році, тобто з пропуском позовної давності.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 03 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 28 липня 2021 рокурішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48871746 від 26 вересня 2019 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

Скасував запис про реєстрацію права власності № 33400061, вчинений державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С. В., яким проведено реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за АТ «Укрсоцбанк».

Скасував запис про право власності/довірчої власності № 351197861, вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А. Е., яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за АТ «Альфа-Банк».

Припинив право власності АТ «Альфа-Банк» на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 351197861).

Поновив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на нежитлові приміщення офісу № 550 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) за ОСОБА_1 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 25 серпня 2021 року, АТ «Альфа-Банк» просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 та постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 750/2254/19, від 31 січня 2018 року у справі № 910/6592/16, від 23 січня 2018 року у справі № 760/16916/14-ц, від 28 серпня 2018 року у справі № 755/5691/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 490/3505/17, від 04 липня 2018 року у справі № 522/2732/16-ц, від 13 травня 2021 року у справі № 715/2669/19, від 18 листопада 2020 року у справі № 154/883/19-ц, від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19; відсутній висновок Верховного Суду з питань застосування

абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» в редакції, яка набрала законної сили 16 січня 2020 року.

На обґрунтування касаційної скарги АТ «Альфа-Банк» зазначає про порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, ухвалюючи рішення у справі апеляційний суд не врахував актуальні

висновки Верховного Суду з ідентичних правовідносин, в частині обґрунтованості викладення іпотечного застереження в договорі іпотеки та можливості реєстрації права власності на його підставі; не надав правильної оцінки щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Посилання апеляційного суду на відсутність оцінки майна суперечить вимогам Закону, на підставі якого провадилась реєстрація права власності, адже на час реєстрації права власності висновок про вартість майна не входив до переліку документів, які необхідно було надавати державному реєстратору.

Крім того, апеляційний суд скасував запис, що є неправильним способом захисту; порушив норми процесуального права щодо прийняття «уточненої позовної заяви», оскільки позивач повинен був звертатись з віндикаційним позовом та сплатити судовий збір як за майновий спір. Також апеляційний суд не звернув уваги на те, що до участі в розгляді справи не залучено приватного нотаріуса Папського А. Е. та не витребувано реєстраційної справи щодо перереєстрації права власності з АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк», адже скасуванню підлягали дії нотаріуса.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

17 січня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року передано справу № 914/2350/18(914/608/20) на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на необхідність відступу від висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 545/1883/20. Мотивуючи ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зауважив, що скаржник посилається на застосування судом першої інстанції лише абзацу другого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та неврахування судом вимог абзаців третього та четвертого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності прав).

Натомість у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 545/1883/20 зазначено, що на момент ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій рішень у цій справі скасування рішення державного реєстратора КП «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Онищенка Р. М. про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» було правомірним та ефективним способом захисту права, з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і саме такий спосіб захисту прав позивача є дієвим та належним, його застосування призведе до відновлення порушеного права позивача.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначено, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача, і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності з таких підстав.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 02 лютого 2022 року справу № 914/2350/18(914/608/20) прийняла до розгляду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 914/235/18 (914/608/20).

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/235/18 (914/608/20).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі 522/19144/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису про реєстрацію права власності, припинення права та поновлення запису, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа Банк» на постанову Одеського апеляційного суду від 28 липня 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 914/235/18 (914/608/20).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов