Провадження № 2/466/878/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«09» травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал»

третя особа приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Данич О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом адвоката Вовк Ольги Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

У грудні 2021 року адвокат Вовк Ольга Степанівна звернулася до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначила про те, що позивач отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука В.І. про відкриття виконавчого провадження ВП №67717866 від 02.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 21344,37 грн.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. виконавчого напису від 02.06.2021 року, зареєстрованому в реєстрі за №16124 та ознайомлено із його змістом.

Так, даним виконавчим написом стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 001-13038-251013 від 25 жовтня 2013 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2232/К від 28 квітня 2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 28 квітня 2020 р. по 07 квітня 2021 року.

Сума заборгованості складає 20144,60 грн., в тому числі:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 12913,33 грн.

- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7231,27 грн.

Також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості за виконавчим написом складає 21 344,37 грн.

Зазначає, що виконавчий напис вчинено на Заяві №001-13038-251033 від 25 жовтня 2013 р. на укладення договору між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк».

Представником позивача - адвокатом Вовк О.С. скеровано адвокатський запит приватному нотаріусу КМНО Данич О.Ф. з проханням надати копії всіх документів, які є у справі по вчиненню нотаріальної дії - виконавчого напису нотаріуса від 02.06.2021 р. за реєстровим номером 16124.

Відповіді на адвокатський запит на час подання позову не отримано.

Вважаємо, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса вчинений неправомірно та безпідставно, з порушенням вимог законодавства щодо вчинення виконавчих написів нотаріусами, що полягають в наступному.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адмінсуду від 01.11.2017р. у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018р. було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.

З огляду на викладене, на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

21.09.2021 р. Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 910/10374/17, яка підтверджує практику про визнання незаконним виконавчого напису нотаріуса, що вчинений на копії кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений.

У вказаній постанові викладено висновок, що на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Приватний нотаріус Данич О.Ф. вчинила спірний виконавчий напис на Заяві №001-13038-251013 від 25 жовтня 2013 р., в якій лише викладена пропозиція укласти договір між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк». Кредитний договір взагалі відсутній. Це є істотним порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц викладено наступний висновок:

«Боржник, який так само, як і кредитор, має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як із підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача.

Тому суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання документів на підтвердження безспірної заборгованості. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі: чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, зокрема чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Верховний Суд зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Апеляційний суд, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.10.2015 р. розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк», банківську ліцензію було відкликано НБУ. На час процедури ліквідації у позивача була відсутня заборгованість перед банком, жодних письмових претензій з приводу заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» позивач не отримувала.

Із спірного виконавчого напису випливає, що право вимоги за кредитним договором, перейшло від ПАТ «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2232/К від 28 квітня 2020 р.

Однак повідомлень про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_1 не отримувала. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з вимогою погасити заборгованість до ОСОБА_1 не зверталось.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦПК України, передання права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі. Внаслідок вчинення правочину новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦКУ).

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦКУ, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідач не надсилав ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», не звертався з вимогою погасити борг у сумі 20 144,60 грн.

Дані обставини свідчить про те, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана.

Крім того, нормами ЦК України, встановлено строки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята ст. 261 ЦК України).

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов`язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса стягнення заборгованості проводиться за період з 28 квітня 2020 р. по 07 квітня 2021 року. Згідно Заяви №001-13 від 25 жовтня 2013 р. строк ліміту кредитної лінії встановлено на 364 календарні дні. Тобто, до 24 жовтня 2014 р. Відтак, відповідач, як правонаступник, який звернувся до приватного нотаріуса з вимогами про стягнення кредитної заборгованості та процентів у червні 2021 року, тобто звернувся з пропуском строку позовної давності.

Викладені обставини підтверджують також, що на час вчинення оскаржуваного виконавчого з моменту виникнення права вимоги минуло більше ніж три роки.

Отже, нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису не дотримано вимог законодавства щодо вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, не перевірено безспірності вимог кредитора, не враховано, що з моменту права вимоги минуло більше ніж три роки, відповідно виконавчий напис №16124 від 02.06.2021 р. має бути визнано судом таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, та її представник адвокат Вовк О.С. подала заяву про згоду на розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 09 травня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за №16124 виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором №001-13038-251013 від 25 жовтня 2013 року, укладеним із АТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2232/К від 28 квітня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за період з 28 квітня 2020 року по 07 квітня 2021 року у сумі 20 144,60 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12 913,33 гривень, прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 7 231,27 гривень. Загальна сума складає 21 344,37 гривень.

02 грудня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67717866 на підставі виконавчого напису № 16124 від 02 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 21 344,37 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Данич О.Ф. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами.

Отже, станом на 02 червня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України № 1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу суд дійшов до наступного.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги№1-1012/21-ц від 10 грудня 2021 року; Акт надання послуг від 25 січня 2022 року; розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.

Сплата позивачем гонорару в розмірі 3000,00 грн. адвокату підтверджується квитанцією 0.0..1 від 17 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 135, 137, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов адвоката Вовк Ольги Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16124, вчинений 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про стягнення із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором №001-13038-251013 від 25 жовтня 2013 року у сумі 21 344,37 гривень (двадцять одну тисячу триста сорок чотири гривні тридцять сім копійок).

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в користь ОСОБА_1 3 000,00 грн. (три тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , адреса місцязнаходження: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса місцязнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ .

Суддя В. І. Кавацюк