П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року місто Київ

справа № 371/1033/21

провадження № 22-ц/824/5133/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року, постановлену у складі судді Капшук Л.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Святошинський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним, передано за підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про направлення справи за підсудністю.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що подаючи позовну заяву до Миронівського районного суду Київської області, вона керувалась тим, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання є АДРЕСА_1 . Вона має на утриманні трьох малолітніх дітей, а тому з позовом про визнання шлюбу недійсним звернулась саме до Миронівського районного суду Київської області в порядку ч.2 ст. 28 ЦПК України.

Учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 5 травня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Деснянського районного суду м.Києва, суд виходив із положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, і вважав, що справа підлягає розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального права.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Предметом спору у цій справі є визнання шлюбу недійсним.

З довідки Відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУДМС у м.Києві та Київській області, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Деснянського району м.Києва.

Доводи апеляційної скарги, про те що позивачкою обрано суд за правилами альтернативної підсудності відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначена норма може бути застосована лише до позовів про розірвання шлюбу.

Перелік справ, по яким позивач може обирати підсудність є вичерпним, та не містить категорії позову про визнання шлюбу недійсним, а тому не дає позивачу право вибору підсудності, а тому в даному випадку підсудність справи визначається за загальним правилом підсудності, встановленим ст. 27 ЦПК України.

Наявність на утриманні ОСОБА_1 трьох малолітніх дітей не є тією обставиною, яка впливає на визначення підсудності цієї справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції ).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 23 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус