БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/682/22
Провадження № 2/497/339/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Вачева Т.М.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягуються з відповідача на її користь аліменти для утримання їхніх спільних дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення кожним з дітей повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги для утримання дітей.

Крім того, позивач просить оголосити відповідача у розшук в разі, якщо він до суду не прибуде.

Сторони у судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю; позивач заявою просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач надав суду заяву, якою не заперечує проти стягнення з нього аліментів.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, - суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини:

- з відомостей, наданих позивачем, вбачається, що сторони з 23.12.2015р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болградського районного суду Одеської області від 22.12.2020 року було розірвано, рішення набуло законної сили (а.с.6);

- відповідач є громадянином ОСОБА_5 , має посвідку на постійне проживання в Україні, з 17.04.2018р. зареєстрований за адресою, зазначеною у позові, що підтверджується довідкою старости с.Каракурт від 28.04.2022р. (а.с.5,20);

- від цього шлюбу народилися діти: 23.11.2015р. - ОСОБА_6 (підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 , вид.23.12.2015р. відділом державної РАЦС Болградського РУЮ в Одеській області, а./з.№522 (а.с.7), та 10.01.2018р. - ОСОБА_7 (підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , вид.18.01.2018р. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області, а./з.№18 (а.с.8), - згідно яких відповідач є батьком дітей;

- довідкою Василівської сільської ради Болградського району Одеської області за №138 від 14.04.2022р. підтверджується, що діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - проживають зі своєю матір`ю - позивачем, на утриманні якої і перебувають, зазначена обставина ніким не заперечується (а.с.9).

Будь-яких інших доказів на підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин - матеріального стану та стану здоров`я відповідача та позивача - суду не надано.

Станом на теперішній час чинним законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180,181ч.3, ст.188,183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ст.ст.182,183 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів в разі встановлення наявності в нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ця стаття зазнала змін згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018). Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею179 СК України регламентовано право власності на аліменти, одержані на дитину, - які є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, - розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки при визначенні розміру аліментів, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі та за період, визначені позивачем, що не суперечить вимогам законодавства - для утримання неповнолітньої дочки, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір підлягає стягненню судом з відповідача в дохід держави.

Щодо вимоги позову про оголошення розшуку відповідача - вона задоволенню не підлягає, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання в Україні, надав суду заяву про визнання позову.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), - на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти:

в розмірі 1 / 3 частини усіх видів доходів відповідача щомісяця для утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але на кожного з дітей не менш, ніж передбачені законодавством 50 % прожиткового мінімуму, визначеного законодавством для дитини відповідного віку, і стягувати в аліменти у такому розмірі з дня звернення позивачем до суду з даним позовом - з 15.04.2022р. і до 23.11.2033 року - до повноліття ОСОБА_6 ;

- а з 23.11.2033 року продовжувати стягувати аліменти для утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, і до досягнення ОСОБА_7 повноліття - тобто, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Залишити без задоволення вимогу позову про оголошення розшуку відповідача та роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права звернутися з заявою про розшук боржника до виконавця в ході виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 27.05.2022 року.

Суддя А.В. Кравцова