Справа № 182/4629/21
Провадження № 2/0182/1257/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря

судового засідання - Снєгульської В.М.

відповідача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Нікопольський міськрайонний ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зменшення розміру аліментів

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини заробітку(доходу) щомісяця на 1/6 частину(а.с. 1-4), оскільки з 30.06.2021 року він звільнився з офіційної роботи і в нього змінився майновий стан. Крім цього, 28.01.2020 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 і у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через ці зміни в його майновому та сімейному житті він не може матеріально забезпечити обох дітей та теперішню дружину всім необхідним і відповідно виплата аліментів в розмірі 1/4 частина від його доходу на утримання сина є неможливою.

Відповідач подала відзив на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви (а.с.44-47), оскільки позивач не надав жодних доказів відсутності в нього фінансової можливості сплачувати аліменти на їх спільну дитину. Позивач має високий та стабільний заробіток , який отримує виїжджаючи до Росії, і який достатній для виконання судового рішення про стягнення з нього аліментних платежів. Вважає, що позивач може сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина у встановленому раніше розмірі. Зазначає, що позивачем не обґрунтовано і не доведено підстав для зменшення розміру аліментів на утримання їх спільного сина.

Інших заяв по суті справи учасники справи суду не подавали.

Процесуальні дії у справі.

24.11.2021 року по справі по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.33)

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити (а.с.85).

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, оскільки вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частина від заробітку та доходів незважаючи на наявність у нього ще однієї дитини та звільнення з офіційної роботи за власним бажанням.

Судом встановлено.

Відповідно до статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем з 29.09.2007 року по 25.07.2017 року (а.с.5) В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.5,6)

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 16.03.2017 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6,7).

Позивач ОСОБА_2 30.06.2021 року звільнився з офіційної роботи у ТОВ „БЕЛГРАВІЯ" за угодою сторін (а.с.8-10).

28.01.2020 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 ( а.с.12)

В шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він звільнився з роботи, і в нього народився син від іншого шлюбу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що зменшення розміру аліментів допускається лише в тому разі, коли частка заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які живуть з ним, виявиться меншою, ніж аліменти, які він сплачує. Визначення частки заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які з ним проживають, повинно провадитися після віднімання тієї частини заробітку, яка була призначена для сплати аліментів. Заробіток, що залишився після віднімання аліментів, ділиться на всіх членів сім`ї, яким згідно з законом позивач зобов`язаний надавати утримання. В це число включається і сам позивач. Лише в тому разі, коли після проведення поділу частка заробітку позивача, що припадає на кожного з дітей, які з ним проживають, буде меншою, ніж аліменти, суд матиме підстави до задоволення позову про зменшення їх розміру.

Як встановлено вище, теперішня сім`я позивача складається з сина, дружини та його самого, даних , що в сім`ї позивача є інші утриманці, крім сина ОСОБА_6 і дружини, у справі відсутні.

Отже, за вирахуванням аліментів, що утримуються на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частина від заробітку, в сім`ї позивача на кожного утриманця та на його самого припадає 1/4 частина від його заробітку.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та звільненням з роботи за угодою сторін. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Також суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Зазначений висновок міститься в Постанові Верховного суду від 16.09.2020 року по справі № 565/2071/19.

Таким чином, сплата позивачем аліментів на старшого сина ОСОБА_3 в розмірі ј частина від його заробітку та доходів щомісячно не порушує права позивача. Встановлений судом розмір аліментів на утримання сина є пропорційним та справедливим щодо нього самого та його дітей, а тому доводи позивача про те, що сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі він не може, не відповідає дійсним обставинам справи.

Інших доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у встановленому судом розмірі суду не надано.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, то йому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 182,192 СК України, ст.10-13,76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовити .

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Повне рішення складено 31.05.2022 року.

Дані про учасників справи.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Нікопольський міськрайонний ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - , зареєстроване місце знаходження за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Отаманська,2.

Суддя: А. Г. Багрова