ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/94/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року, суддя Мазурок О.В., у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про розкриття Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в особі Хмельницької філії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

встановив:

У липні 2021 року Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області звернулося в суд із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 12.02.2021 року на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №404-п проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Європейські екопродукти» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо правильності нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.01.2017 року по 30.09.2020 року, в результаті якої встановлено, що ТОВ «Європейські екопродукти» надавало в суборенду частини торгових площ у всіх магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » cуб`єктам господарювання - фізичним особам-підприємцям, в тому числі і суборендарю ФОП ОСОБА_1 . Впродовж періоду з 01.02.2017 року по 30.09.2020 року ТОВ «Європейські екопродукти» здійснювало фінансово-господарську діяльність з роздрібної торгівлі у мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із залученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суборендаря торгових площ з метою мінімізації сплати податків, що полягала у здійсненні реалізації не підакцизної групи товарів невідомого походження, власником яких було ТОВ «Європейські екопродукти», кінцевим споживачам від імені ОСОБА_1 , та інших підконтрольних фізичних осіб-підприємців з використанням торгової марки «MOZZARELLA». Така реалізація здійснювалася без оприбуткування отриманих готівкових коштів в касу підприємства, без сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, за результатами чого видавалися нефіскальні чеки, окрім реалізації підакцизних товарів, які здійснювалися ТОВ «Європейські екопродукти». Для отримання інформації щодо надходження коштів в безготівковому порядку від кінцевих споживачів за реалізовані в роздріб товари на рахунки в банках, відкриті ФОП ОСОБА_1 , Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до фізичної особи-підприємця з письмовим запитом №1661/22-01-07-10 від 26.05.2021 року про надання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження. Відповіді на письмовий запит контролюючим органом не отримано, у зв`язку з чим виникла необхідність у розкритті банківської таємниці про обіг та обсяг коштів на банківських рахунках ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

В обґрунтування підстав для відмови суд послався на те, що планової чи позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 не проводилося. Заявником не надано до суду доказів його попереднього звернення до АТ КБ «ПриватБанк» із запитом щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів із зазначенням контрагентів, з якими проводилися господарські операції, назви та коду ЄДРПОУ контрагентів, дати та призначення платежів ФОП ОСОБА_1 , а також відмови банку надавати запитувану інформацію. Заявником не доведено, що ініціювання здійснення податкової перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Хмельницькій області просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити. В обґрунтування скарги послалося на обставини, які є ідентичними обставинам, зазначеним у заяві про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю. Зокрема, ФОП ОСОБА_1 був залучений як суборендар торгових площ з метою мінімізації сплати податків ТОВ «Європейські екопродукти» та не мав жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності в якості фізичної особи-підприємця, ведення податкового та бухгалтерського обліку не здійснював. Суд не врахував, що у зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства за наслідками проведеної перевірки ТОВ «Європейські екопродукти», неможливістю проведення перевірки щодо фізичної особи-підприємця та неотриманням запитуваної в порядку ст. 73 ПК України інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, виникла потреба в розкритті банківської таємниці про обіг та обсяг коштів на банківських рахунках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в суд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 12.02.2021 року №404-П Управління ДПС провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Європейські екопродукти» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.01.2017 року по 30.09.2020 року.

За результатами цієї перевірки складено акт №2981/22-01-07-01/41069755 від 02.06.2021 року.

Документальною перевіркою встановлено, що протягом періоду з 01.02.2017 року по 30.09.2020 року ТОВ «Європейські екопродукти» здійснювало торгівлю продовольчими, бакалійними та побутовими товарами переважно імпортного виробництва через мережу орендованих магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із залученням фізичних осіб підприємців, яким ТОВ «Європейські екопродукти» надавало в суборенду частину торгових площ. Зокрема, ФОП ОСОБА_1 проводив підприємницьку діяльність із роздрібної торгівлі в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , без виділення торгової площі в окреме приміщення та компенсації орендодавцю комунальних послуг.

Управління ДПС звернулося до ФОП ОСОБА_1 з письмовим запитом №161/22-01-07-10 від 26.05.2021 року про надання інформації щодо здійснення ним роздрібної торгівлі товарами у магазині торгової марки «Mozzarella», зокрема первинних документів (договорів, чеків, узгоджень тощо) та письмових пояснень. ФОП ОСОБА_1 відповідь на цей запит не надав.

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

За змістом частини першої статті 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Пунктами 4, 5 статті 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

В силу п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (пп. 20.1.2); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп. 20.1.4); отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (пп. 20.1.5).

Як передбачено п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом статей 75-80 ПК України (глава 8 ПК України) ці перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Так, камеральна перевірка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО (пп. 75.1.1). Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп. 75.1.2).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення (п. 76.1).

Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (п. 77.1). Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п. 77.4).

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин на підставі наказу контролюючого органу про її проведення (п. 78.1, пп. 78.1.5).

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу (п. 79.1). Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності певних підстав (п. 80.2).

Порядок отримання контролюючими органами податкової інформації регламентується статтею 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.05.2020 року (справа №280/2578/19), від 08.08.2019 року (справа №802/92/15-а), від 18.04.2019 року (справа №825/1713/13), від 26.02.2019 року (справа №820/768/18).

Згідно зі ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом (п. 85.1). Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2). При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (п. 85.4).

Частиною 1 статті 1076 ЦК України встановлено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнта; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних і фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

За змістом ст. 347 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно з ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунку є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Банківська інформація за своїм правовим режимом відноситься до таємної інформації з обмеженим доступом, розголошення якої може завдати шкоди особі (клієнту банку). Банківською таємницею, зокрема є відомості про стан рахунку клієнта, операції за рахунком, проведені за дорученням або на користь клієнта, здійснені ним угоди, фінансово-економічний стан клієнта, його комерційна діяльність тощо.

На вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах та обсягах, визначених законом.

Підставою для розкриття податковим органам інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби камеральних, документальних (планових або позапланових, виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови від 30.09.2011 року, №10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку з цим у разі, якщо податковий орган звертається до суду з заявою про розкриття банківської таємниці щодо особи, стосовно якої не здійснюється перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів відповідно до глави 8 ПК України, то суд не має підстав для задоволення такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2021 року Управління ДПС звернулося до ФОП ОСОБА_1 з письмовим запитом про надання інформації щодо здійснення ним підприємницької діяльності.

Водночас, ГУ ДПС у Хмельницькій області не надало суду доказів щодо проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом.

Звертаючись до суду із заявою, ГУ ДПС у Хмельницькій області не обґрунтувало необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо ФОП ОСОБА_1 та не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Вказаний висновок узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 761/26078/19.

Перевірка щодо господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом не призначалася, відтак підстав для надання ним фінансових документів щодо провадження своєї господарської діяльності не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 січня 2022 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова