Справа № 372/108/22
Провадження № 2-624/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Денисенко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, третя особа сільськогосподарське товариство з додатковою відповідальністю «Світанок» про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 площею 3,54 га умовних кадастрових гектарах (3,25 га. в реальних гектарах), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського товариства з додатковою відповідальністю «Світанок» на території Обухівської міської ради Київської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її батька вона в строк, передбачений чинним законодавством звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу із заявою про відкриття спадщини, однак в подальшому її стало відомо, що правовстановлюючих документів, які б свідчили про належність земельної частки (паю) її батьку відсутні, а з листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області їй стало відомо, що на її померлого батька сертифікат на земельну частку (пай) не реєструвався, а тому з метою оформлення спадщини після смерті батька вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

14.01.2022 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання.

14.02.2022 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Проти позовних вимог не заперечила, просила винести рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Представник третьої особи сільськогосподарського товариства з додатковою відповідальністю «Світанок» в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_4 , позивачка по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

11 липня 1981 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_5 та отримала його прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією паспорту позивачки.

В 1991 році при розпаюванні земель третьою особою, без самостійних вимог, сільськогосподарським товариством з додатковою відповідальністю «Світанок», за батьком позивачки була закріплена земельна частка (пай) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) за № 332 на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

20 грудня 2005 року розпорядженням голови Обухівської райдержадміністрації Київської області № 862 «Про виділення земельної частки (паю) помилково пропущеним членам СТДВ «Світанок» на території Григорівської сільської ради» було надано громадянам та померлому батьку позивач, ОСОБА_2 , дозвіл на виготовлення технічної документації для оформлення державних актів на право власності на земельну частку (пай).

20 січня 2012 року розпорядженням голови Обухівської райдержадміністрації Київської області №85 було скасовано розпорядження № 862 від 20 грудня 2005 року про виділення земельної частки (паю) громадянам, в тому числі померлому батьку позивача. При скасуванні розпорядження було вказано, що за цими громадянами та батьком позивачки земельні частки (пай) вже закріплені, що підтверджується копією розпорядження.

31 серпня 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу з заявою про відкриття спадщини після смерті батька на земельну частку (пай) на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Цього ж дня приватний нотаріус повідомив позивачці своїм листом № 203/01-16, що правовстановлюючі документи, які б свідчили про належність земельної частки (паю) батьку відсутні, а тому роз`яснила право звернення до суду.

Адвокат позивачки направив адвокатський запит до відділу Держгеокадастру в Обухівському районі щодо отримання інформації про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) № 332 на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області за її батьком ОСОБА_2 .

29 листопада 2021 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило, що на батька сертифікат на земельну частку (пай) не реєструвався.

Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивачка, як спадкоємець, подала до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується матеріалами справи, зокрема інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.01.2022 року.

Як передбачено п. 3.5 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», обговореного на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 01 березня 2013 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст.126 ЗК України в редакції Закону від 05 березня 2009 року № 1066-VI, введеного в дію 02 травня 2009 року).

Крім цього встановлено наступні підстави для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку: спадкодавець придбав у власність земельну ділянку за договором купівлі-продажу, дарування та іншою угодою, свідоцтвом про право на спадщину, проте не проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку; спадкодавцем складено заповіт на земельну частку(пай), але на день його смерті земельна ділянка йому не належить на підставі державного акту і за таких обставин нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом.

Відповідно до п.3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону, а статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Виходячи з вищевказаного після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на земельну частку (пай) , який ним не був оформлений, в зв`язку зі смертю, але дана частка (пай) існує в натурі, що свідчить про правомірність звернення позивачки до суду.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів справи таких спадкоємців не встановлено, з матеріалів справи вбачається відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), яку позивачка має намір успадкувати після смерті свого батька, що перешкоджає їй реалізувати свої передбачені законодавством права, як спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України.

Право померлого земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, а наявні обставини по справі не позбавляють таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 площею 3,54 га умовних кадастрових гектарах (3,25 га. в реальних гектарах), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського товариства з додатковою відповідальністю «Світанок» на території Обухівської міської ради Київської області, яка належала померлому батьку позивачки ОСОБА_2 .

При цьому позивачка довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого ОСОБА_2 .

Суд вважає доведеними посилання позивачки щодо наявності у неї права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачки, як спадкоємця визнання за нею права на земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачки, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачки шляхом визнання права на земельну ділянку.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст.ст. 328, 316, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування право на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 площею 3,54 га умовних кадастрових гектарах (3,25 га. в реальних гектарах), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського товариства з додатковою відповідальністю «Світанок» на території Обухівської міської ради Київської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко