Провадження №2/524/1340/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчук у складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову прокурором було зазначено, що 13.05.2017 року приблизно о 10 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні бару «Шериф»,який розташований за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, 22 «в», під час спілкування із потерпілим ОСОБА_3 , на грунті особистих неприязних відносин, виникла сварка, в ході якої відповідач ОСОБА_2 маючи умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар правою рукою зжатою в кулак в область лівої сторони обличчя (лівого ока), чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді обширного проникаючого поранення корнео-склерального з випадінням внутрішньої оболонки , травматичний гемофтальм і гіфема лівого ока, яка утворилось від дії тупого предмету і по ступеню тяжкості згідно висновку експерта № 549 від 10.07.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до втрати функції органу (ока) більш чим на одну третину.

Згідно довідки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради» потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні в закладі з 16.05.2017 року по 22.05.2017 року. Вартість лікування склала 4553,34 грн.

Вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1,2 КК України та призначено йому відповідне покарання.

Цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення не заявлявся.

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги наявний безпосередній причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та шкодою здоров`ю, відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради» кошти в сумі 4553,34 грн., понесених закладом на лікування потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду міста Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі: - позивачем Полтавську обласну раду; - відповідачем: ОСОБА_1 ; - третіми особами: - департамент охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації та КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфософського Полтавської обласної ради»; а також прокурора.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку.

Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Шайдук В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові, щодо заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала письмову заяву (а.с. 108).

Представник Полтавської обласної ради надав письмові пояснення, відповідно до яких, представник просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові (а.с. 70-72).

Від представника Департаменту охорони Полтавської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 95).

Представник КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради в судове засідання не прибув, про слухання справи керівництво закладу повідомлялося належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1,2 КК України та призначено йому покарання: за ст.121 ч.1 КК України у вигляді 5(пяти) років позбавлення волі, за ст.121 ч.2 КК України у вигляді 7 ( семи ) років 6( шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднано за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2015 року покарання у виді 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

З вироку, який набрав законної сили, постає, 13.05.2017 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні бару «Шериф»,який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування із потерпілим ОСОБА_3 , на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_2 маючи умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар правою рукою зжатою в кулак в область лівої сторони обличчя (лівого ока), чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді обширного проникаючого поранення корнео-склерального з випадінням внутрішньої оболонки , травматичний гемофтальм і гіфема лівого ока, яка утворилось від дії тупого предмету і по ступеню тяжкості згідно висновку експерта № 549 від 10.07.2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до втрати функції органу (ока) більш чим на одну третину (а.с. 15-32).

Згідно довідки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради» від 10.12.2021 року № 01-19/3109 потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні в закладі з 16.05.2017 року по 22.05.2017 року. Вартість лікування склала 4553,34 грн. (а.с. 35).

Як встановлено судом, під час розгляду кримінального провадження був розглянутий цивільний позов потерпілого. Однак, цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування шкоди, пов`язаної із лікуванням потерпілого в лікувальному закладі залишено без розгляду, а тому прокурор звернувся з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно довідки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради» від 10.12.2021 року № 01-19/3109 потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні в закладі з 16.05.2017 року по 22.05.2017 року. Вартість лікування склала 4553,34 грн.

За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_3 , оскільки між його діями та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв`язок.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 22, 1187, 1206 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфософського Полтавської обласної ради» потерпілого ОСОБА_3 від злочину у розмірі 4553 грн 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2270 грн.

Прокурор - Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області, , місцезнаходження за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, проспект Свободи, буд 4-А.

Позивач: Полтавська обласна рада, ідентифікаційний код 22530614, місцезнаходження за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 45.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Треті особи: - Департамент охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації, , місцезнаходження за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, Стрітенська вулиця, буд. 44; - Комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфософського Полтавської обласної ради», , місцезнаходження за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Шевченка, буд. 23.

Повний текст заочного рішення виготовлено 26 травня 2022 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: