Провадження №2/389/618/21
Рішення

іменем України

20 травня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19.07.2021 звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим (з урахуванням заяви про уточнення вимог), що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена частка житлового будинку була успадкована ОСОБА_4 після смерті її чоловіка та батька позивачів ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом проживання з ним на час відкриття спадщини, однак за життя у встановленому законом порядку спадщину не оформила. Заповіт ОСОБА_4 не складала, а тому позивачі є спадкоємцям за законом.

Право власності на спадкове майно підтверджується договором купівлі-продажу частини будинку від 30.01.1992, згідно з яким ЖЕК-3 продав ОСОБА_5 12/25 часток будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться за вказаною вище адресою. Разом з тим, згідно з довідкою про техніко-економічні показники зазначеного житлового будинку, зафіксовано факт продажу та проведено розрахунок вартості квартири АДРЕСА_2 , а не відповідної частки будинку.

Інша частка будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складає 13/25, належала ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу №2-2082 від 21.07.1992. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті спадщину на зазначене майно прийняв її син ОСОБА_3 та у 2013 році отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому, свідоцтво було видане не на 13/25 часток житлового будинку, а на квартиру АДРЕСА_3 .

Після відкриття спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вже відкрито розділ на нерухоме майно за вказаною адресою. Тобто, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований інший об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_4 . При реєстрації майна співвласнику Олександрійським КМБТІ було видано документи на квартиру АДРЕСА_5 замість 13/25 часток квартири, тому за вказаною адресою зареєстровано квартиру АДРЕСА_5 , на підставі цих документів співвласнику було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_5 , що виключає реєстрацію іншої частки як 12/25 частки будинку, а для реєстрації квартири відсутні правові підстави. У зв`язку з цим, проведення реєстрації права власності відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» неможливо.

Внаслідок зазначених обставин, позивачі позбавлені можливості в нотаріальному порядку оформити свої права на спадщину, а тому вимушені звернутися до суду з даним позовом, у якому просили визнати право власності за кожним на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак їх представник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позицію щодо предмету спору та вирішення позовних вимог не висловила.

Третя особа в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.01.1992, посвідченого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-242 та в КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» 03.02.1992 за р.№8760/54, ЖЕК-3 Олександрійського УЖКГ міськвиконкому продав ОСОБА_5 12/25 частин будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і розташований на присадибній земельній ділянці розміром 1200 кв.м.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.04.2021 №253710288 власником на праві спільної часткової власності 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 на підставі вказаного вище договору-купівлі продажу.

Такі ж відомості зазначені і у технічному паспорті на житловий будинок.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Олександрія Кіровоградської області, після його смерті відкрилася спадщина на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64453556 від 21.04.2021.

Відповідно до довідки №109, виданої квартальним комітетом №26 Олександрійської міської ради 25.05.2021, на день смерті ОСОБА_5 разом з ним за адресою: АДРЕСА_7 , проживала його дружина ОСОБА_4 .

Факт перебування у шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою про укладення шлюбу №А-00290, яка видана 03.03.2021 відділом запису актів громадянського стану м.Карпінська Свердловської області.

Таким чином, ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Олександрія Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 12/25 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належали її померлому чоловікові ОСОБА_5 , спадщину після смерті якого вона прийняла, проте у встановленому законом порядку не оформила.

Позивачі є дітьми померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про її одруження серії НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_4 . 23.07.2020 приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Школою О.М. заведена спадкова справа №23/2020, заяви про прийняття спадщини надійшли від позивачів. Інші спадкоємці відсутні.

Постановами нотаріуса №№02-31/364 та №02-31/365 від 21.04.2021 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 12/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вже відкрито розділ на нерухоме майно за вказаною адресою. Тобто, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований інший об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_4 . При реєстрації майна співвласнику, Олександрійським КМБТІ було видано документи на квартиру АДРЕСА_5 (архівна довідка від 25.11.2013 №1241), замість 13/25 часток будинку, і за вказаною адресою зареєстровано квартиру АДРЕСА_5 , на підставі цих документів співвласнику було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_5 , що виключає реєстрацію іншої частки як 12/25 частки будинку, а для реєстрації квартири відсутні правові підстави. У зв`язку з цим, проведення реєстрації права власності відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» неможливо.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст.1218 ЦК України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).

Таким чином, позивачі, будучи спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв нотаріусу, а тому з часу відкриття спадщини вона належить їм в рівних частках та вони мають право на спадкування 12/25 часток вищезазначеного житлового будинку. Однак реєстрація за вказаною адресою іншого об`єкта нерухомості є перешкодою у отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я позивачів.

Як встановлено судом, зокрема з копії інвентаризаційної справи, першочергово спірний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з одного поверху, в цілому був зареєстрований за Житлово-експлуатаційним об`єднанням виконкому Олександрійської міської Ради, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.10.1988.

Наймачами цього будинку були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен користувався 1/2 часткою, яка складалася відповідно з 12/25 та 13/25 часток, що підтверджується розрахунком визначення ідеальних часток будинку від 18.04.1991.

Надалі, як зазначалося вище, 12/25 часток цього будинку ЖЕК-3 Олександрійського УЖКГ міськвиконкому були продані ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 30.01.1992.

Разом з цим, 21.07.1992 ЖЕК №3 УЖКГ продав ОСОБА_6 не 13/25 часток, а квартиру АДРЕСА_5 в одноповерховому будинку з належною частиною надвірних будівель до цієї квартири, що становить 13/25 частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.07.1992, посвідченого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2082.

З тексту цього договору вбачається, що квартира АДРЕСА_5 належить продавцю ЖЕК №3 УЖКГ на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Олександрійським бюро технічної інвентаризації 3/11-1992 та зареєстрованого в реєстрову книгу бюро за №1075/4М.

Проте, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №26755654 від 20.07.2010 та №253731186 від 21.04.2021 ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належать 13/25 часток спірного житлового будинку, а не квартира АДРЕСА_5 . Співвласником інших 12/25 часток житлового будинку є ОСОБА_5 .

Разом з цим, з інвентаризаційної справи на будинок встановлено, що в документах зустрічаються різні назви часток спірного житлового будинку, 12/25 часток інколи проходять під назвою квартира АДРЕСА_2 , а 13/25 часток періодично зазначаються як квартира АДРЕСА_5 . При цьому, рішення про перехід (зміну) 12/25 та 13/25 часток будинку на квартири відповідно за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні.

Таке ж подвійне визначення у назві нерухомості вбачається і з тексту договору купівлі-продажу від 30.01.1992. Так, як зазначено у договорі, підлягало продажу 12/25 часток будинку, однак оцінка проводилася саме квартири, а не відповідної частки будинку, і покупець набуває право власності саме на квартиру з моменту укладення цього договору.

На підтвердження цьому, позивачами надані також довідка про техніко-економічні показники та розрахунок вартості квартири, які передували укладенню договору купівлі-продажу, та з яких вбачається, що оцінка проводилася саме квартири АДРЕСА_8 .

ОСОБА_6 , яка є власником 13/25 часток будинку, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцем померлої є її син ОСОБА_3 (третя особа у справі), якому 30.11.2013 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру з надвірними будівлями АДРЕСА_3 .

Про те, що померлій належала саме квартира АДРЕСА_5 , свідчить архівна довідка Олександрійського КМ БТІ №124 від 25.11.2013, надана на запит нотаріуса під час оформлення спадкових прав спадкоємця ОСОБА_3 .

Те, що згідно з договором купівлі-продажу, квартира АДРЕСА_5 становить 13/25 часток будинку ні в архівній довідці, ні у свідоцтві про право на спадщину не зазначено. Відповідно при державній реєстрації права власності ОСОБА_3 на це майно, за останнім зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13749501 від 30.11.2013.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.ст.13, 41, 47 Конституції України кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність. Кожен має право на житло.

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 ЦК України надає власнику майна право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даних правовідносинах мало місце прийняття спадщини позивачами та третьою особою після смерті їх батьків, які являлися співвласниками спірного житлового будинку, тому у них виникло право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідними частками: 12/25 позивачів, 13/25 третьої особи.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.3 вказаного вище Закону однією із загальних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Держава гарантує достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (п.1 ч.1 ст.3 цього Закону).

Згідно з п.20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належало 13/25 часток житлового будинку (згідно з договором купівлі-продажу - квартира АДРЕСА_9 , однак її спадкоємцю ОСОБА_3 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру з надвірними будівлями АДРЕСА_5 , що знаходиться за вказаною адресою, без визначення її частки у цьому будинку.

Враховуючи наведене, за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності зареєстроване належне йому приміщення як єдина частка за адресою: АДРЕСА_10 , тобто за цією адресою зареєстрований інший об`єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_5 .

У зв`язку з цим позивачі позбавлені права на спадкування та можливості зареєструвати таке право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належні їх матері ОСОБА_4 , а відповідно і їм як єдиним спадкоємцям, 12/25 часток житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки реєстрація за співвласником ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_5 виключає реєстрацію іншої частки як 12/25 часток будинку, що зумовлює необхідність визнання права власності лише в судовому порядку.

Верховний Суд України у постанові від 23.12.2014 у справі №3-199гс14 зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачі, як єдині спадкоємці за законом після смерті матері, через наявну інформацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відмову нотаріуса в позасудовому порядку позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом та оформити право власності на нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачами право власності на окремий об`єкт в цілому, а саме на квартиру АДРЕСА_11 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.13, 15, 16, 55, 317, 319, 321, 328, 356, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.4, 81, 141,263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем м.Карпінськ Єкатеринбургської області Росія, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою м.Карпінськ Свердловської області Росія, право власності за кожним на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 , та складається в цілому з: веранди (1) площею 5,4 кв.м., коридору (2) площею 6,5 кв.м., душу (3) площею 2,4 кв.м., кухні-їдальні (4) площею 20,9 кв.м., житлової кімнати (5) площею 7,1 кв.м., житлової кімнати (6) площею 13,0 кв.м., сараю літ. «Б», погрібу літ «пд», вбиральні літ. «В», вбиральні літ. «Г», літньої кухні літ. «Д», гаражу літ. «Е», лазні літ. «Ж», сараю літ. «И», літньої кухні літ. «З», літньої кухні літ. «З-1», водопроводу літ. «-в-», водопроводу літ. «-в1-», каналізації літ. «-к-», каналізації літ. «-к1-», огорожи №1-4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Олександрія Кіровоградської області, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Олександрія Кіровоградської області.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Позивачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Територіальна громада міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради, місце знаходження: пр.Соборний,59, м.Олександрія Кіровоградської області, 28000, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33423535.

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повний текст рішення суду складено 30.05.2022.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва