РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Гльози М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Мотивуючи позовну заяву, позивач зазначає, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позові вказано, що на даний час дочка є повнолітньою, але продовжує навчатись у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка. У зв`язку з навчанням, ОСОБА_3 позбавлена можливості працевлаштуватись з метою отримання самостійного заробітку. Дочка навчається на бюджетній формі навчання, але має потребу у витратах, пов`язаних з навчанням - придбання підручників, оплати додаткових занять по деяким предметам, проїзду та харчування.

Позивач посилається на те, що відповідач одержує пенсію, та має можливість також працювати і отримувати заробіток, тому має змогу утримувати дочку на період її навчання.

Позивач зазначає, що вона працює, однак має невеликий дохід, та поряд з цим має витрати по сплаті комунальних послуг, а також на утримання дочки - придбання для неї одягу, взуття, харчування, лікування, та інше.

Посилаючись на те, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, позивач просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500,00 грн щомісячно.

22.12.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25.02.2021 від представника відповідача ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач позов вважає безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є батьком п`ятьох дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , четверо з яких є неповнолітніми. Стосовно виплат аліментів на трьох дітей, Богунським ВДВС у. м Житомирі відкрито виконавчі провадження №АСВП7887450, №АСВП32014457 та №АСВП51503437, у яких стягуються кошти з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі того, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, отриманої при виконанні обов`язків військової служби.

Також зазначено, що батько відповідача ОСОБА_9 є особою з інвалідністю 1 групи, яка встановлена безстроково. Батько відповідача потребує постійного догляду, який здійснює, у тому числі, і відповідач. ОСОБА_2 , через наявність інвалідності, підтвердженої довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, має протипоказання до важкої фізичної праці, потребує лікування у невролога, вертебролога тощо, у зв`язку чим працювати не має змоги.

У відзиві представник відповідача вказує, що позивач у позові посилається на необхідність понесення витрат у зв`язку з навчанням дочки, а саме на придбання підручників, оплати додаткових занять по деяким предметам, проїзду та харчування, однак будь-яких доказів понесених витрат позивач до позову не долучила. Зазначає також, що посилання позивача на наявність у відповідача мінливого доходу жодними доказами не підтверджено.

Представник відповідача посилається на те, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, потребує лікування, що тягне за собою понесення додаткових витрат, та здійснює догляд за батьками, що представник відповідача підтверджує доданими до відзиву доказами, тому відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

Представник відповідача вказує, що позивачем не надано жодних доказів існування потреби у матеріальному забезпеченні повнолітньої дочки.

Інших документів по суті справи до суду не надійшло.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах, встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

За приписами частини 3 цієї ж статті вбачається, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За правилами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судові засідання у даній справи призначалося неодноразово.

Так, 25.02.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_10 про відкладення судового засідання, яке було призначено на 25.02.2021, у зв`язку з її хворобою, при цьому доказів хвороби представника позивача до суду надано не було.

13.04.2021 до суду надійшло клопотанням представника позивача ОСОБА_10 про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, у якому також зазначалося, що позивач позов підтримує.

Судові засідання, які були призначені на 13.04.2021 та на 06.07.2021, були відкладені на підставі відповідних заява представника відповідача.

22.10.2021 до суду надійшло клопотанням представника позивача ОСОБА_10 про відкладення судового засідання, яке було призначено на 22.10.2021, у зв`язку з тим, що представником позивача були направлені адвокатські запити щодо надання довідки про заробітну плату позивача з офіційного місця працевлаштування, запит на надання довідки про отримання стипендії за місцем навчання ОСОБА_3 , запит на отримання інформації щодо розміру витрат на комунальні платежі по утриманню житла позивачем, та станом на 22.10.2021 відповіді адвокатом не отримані, тому адвокат просила розгляд справи відкласти, так як зазначені документи є суттєвими для вирішення даної справи по суті.

Однак, станом на 10.01.2022 вказані документи до матеріалів справи стороною позивача долучені не були.

Беручи до уваги строк, протягом якого дана справа перебуває в провадженні суду; підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст.223 ЦПК України, яка передбачає можливість відкладення судового розгляду лише у разі першої неявки учасника справи в судове засідання, а повторна неявка незалежно від причини є підставою для проведення судового засідання у відсутності учасника судового розгляду відповідно до приписів ч.3 ст.223 ЦПК України; суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності позивача та його представника.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, у якому також зазначено що відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання, яким закінчується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2002 та копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану №1016/3.69 від 04.07.2006 (а.с.5, 9).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.04.2007 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 10-12).

Відповідно до копії довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №34/20 від 12.06.2020, ОСОБА_3 є студентом денної державної форми навчання спеціальності 014.03 Середня освіта (Історія) історичного факультету. Закінчує навчання у червні 2023 року (а.с. 6).

Як встановлено з копії посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане УПСЗН Богунської районної ради м. Житомира, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 30).

Згідно з довідкою №267 від 08.02.2021, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад зареєстрованих: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - мати; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - батько; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - брат; ОСОБА_2 (а.с. 31).

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №115883 від 22.12.2018, батько відповідача ОСОБА_9 , є особою з інвалідністю першої групи. Інвалідність встановлена безтерміново. ОСОБА_9 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 35).

Зі змісту копій медичних документів вбачається, що ОСОБА_2 має захворювання, у тому числі, які пов`язані з проходженням військової служби, та потребує лікування (а.с. 36, 37).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.09.2013 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 28).

Згідно з відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень, ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні АСПВ7887450, стягувачем у якому є ОСОБА_5 ; у виконавчому провадженні АСПВ32014457, стягувачем у якому є ОСОБА_13 ; у виконавчому провадженні АСПВ51503437, стягувачем у якому є ОСОБА_1 (а.с. 29).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Звертаючись з позовом, позивач стверджувала, що у зв`язку з навчанням в університеті, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку її батько має можливість надавати.

Однак, позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком. Позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у дочки потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням, а саме доказів щодо понесення витрат на проїзд, проживання, придбання підручників, необхідність додаткових занять, на що позивач посилається у позові. Крім того, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_3 навчається у вищому навчальному закладі на державній формі навчання.

Будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_2 спроможний надавати допомогу повнолітній дочці, позивач не надала.

Водночас, з наданих відповідачем доказів вбачається, що він має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує лікування, що тягне за собою матеріальні затрати; відповідач має на утриманні та сплачує аліменти на неповнолітніх дітей; повинен приймати участь в утриманні непрацездатних батьків, тому суд вважає належним чином доведеним відповідачем його неспроможність щомісячно надавати допомогу повнолітній дочці за рішенням суду.

За таких обставин, у позові про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, слід відмовити, у зв`язку з відсутністю у даному випадку, передбачених законом підстав, за яких можливе стягнення з батька аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати судового збору, та у задоволенні позову відмовлено, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та статтями 182, 185, 198-201 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_14 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: Т.А. Воробйова