ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1882/20
Провадження № 22-ц/4820/110/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Подільські товтри» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою Національного природного парку «Подільські товтри» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного природного парку «Подільські товтри» (далі НПП «Подільські товтри») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 зазначив, що з 17 лютого 2016 року він працював на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри». 16 травня 2019 року позивача було безпідставно звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків за трудовим договором. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2020 року позивача поновлено на роботі та стягнено на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

6 березня 2020 року близько 12 години НПП «Подільські товтри» повідомив позивача про видання наказу про поновлення його на роботі, тому о 12 годині 20 хвилин він прибув до робочого місця та приступив до виконання своїх обов`язків.

Наказом від 11 березня 2020 року №20-к позивача звільнено з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Це звільнення є незаконним, оскільки позивач не був обізнаний про видання НПП «Подільські товтри» наказу про поновлення його на роботі, вживав заходи щодо отримання в суді виконавчого листа для примусового виконання судового рішення та перебував у лікарні внаслідок погіршення стану здоров`я. Отже, 6 березня 2020 року з 8 годити 30 хвилин до 12 години 20 хвилин він був відсутній на роботі з поважних причин.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним і скасувати наказ №20-к від 11 березня 2020 року про його звільнення, поновити його на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри» з 11 березня 2020 року та стягнути з НПП «Подільські товтри» на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ НПП «Подільські товтри» №20-к від 11 березня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри» з 12 березня 2020 року.

Стягнено з НПП «Подільські товтри» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 124 078 грн 24 коп. без віднімання сум податків та зборів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць у розмірі 6 747 грн.

Стягнено з НПП «Подільські товтри» на користь держави 3 057 грн судового збору.

Суд виходив з того, що 6 березня 2020 року з 8 годити 30 хвилин до 12 години 20 хвилин ОСОБА_1 був відсутній на роботі з поважних причин, а тому його слід поновити на посаді з оплатою вимушеного прогулу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі НПП «Подільські товтри» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2020 року відповідач видав наказ №19-к від 5 березня 2020 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », натомість ані після проголошення рішення, ані наступного дня позивач не з`явився до НПП «Подільські товтри». 6 березня 2020 року з 8 годити 30 хвилин до 12 години 20 хвилин ОСОБА_1 здійснив прогул без поважних причин, у зв`язку з чим його звільнено з роботи. Оскільки звільнення ОСОБА_1 проведено відповідачем з дотриманням вимог закону, то підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Суд не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри» (наказ №12-к від 16 лютого 2016 року).

Наказом №39-к від 6 травня 2019 року, до якого внесено зміни наказом №44-к від 16 травня 2019 року, ОСОБА_1 було звільнено з роботи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником трудових обов`язків без поважних причин.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри» з 16 травня 2019 року, стягнено з НПП «Подільські товтри» на його користь 58 759 грн 78 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 4 000 грн моральної шкоди. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць у розмірі 5 817 грн 80 коп. допущено до негайного виконання.

5 березня 2020 року НПП «Подільські товтри» видав наказ №19-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

6 березня 2020 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 8 годити 30 хвилин до 12 години 20 хвилин.

Наказом №20-к від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з роботи відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Застосовані норми права

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В силу ст. 65 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних відносин) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України дає підстави для висновку, що прогулом є невихід працівника на роботу більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають його вину.

Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, тому суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, виходячи з конкретних обставин і враховуючи будь-які докази з числа передбачених ст. 76 ЦПК України. При цьому відсутність працівника на роботі за станом здоров`я може підтверджуватися не лише листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, а також показаннями свідків чи іншими доказами.

Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде таке рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення суду про поновлення на роботі вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо ухвалення 5 березня 2020 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області рішення про поновлення його на роботі. НПП «Подільські товтри» виконав це рішення добровільно та видав відповідний наказ, а тому 6 березня 2020 року о 8 годині 30 хвилин ОСОБА_1 повинен був прибути до робочого місця та приступити до виконання своїх обов`язків.

Отже, необізнаність ОСОБА_1 щодо видання відповідачем наказу про поновлення на роботі та вжиття ним заходів для примусового виконання судового рішення не є поважними причинами відсутності ОСОБА_1 на роботі.

Водночас згідно медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 16, 17, 53) 6 березня 2020 року ОСОБА_1 захворів і звернувся за медичною допомогою до лікарні.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що 6 березня 2020 року з 8 годити 30 хвилин до 12 години 20 хвилин ОСОБА_1 був відсутній на роботі з поважних причин.

Посилання НПП «Подільські товтри» на вчинення ОСОБА_1 прогулу без поважних причин не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом зібраних доказів є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно керувався тим, що ОСОБА_1 звільнено з порушенням вимог закону, внаслідок чого його слід поновити на посаді начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Подільські товтри» з оплатою вимушеного прогулу за період з 12 березня 2020 року до 14 вересня 2021 року включно (377 робочих днів) у розмірі 124 078 грн 24 коп. ((6747+6747):41=329,12?377). Суд визначив середній заробіток за час вимушеного прогулу з дотриманням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неврахування судом норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, є необґрунтованими.

Посилання НПП «Подільські товтри» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 10 червня 2020 року (справа №410/3386/17), від 24 січня 2019 року (справа №760/9521/15-ц), від 10 квітня 2020 року (справа №303/3766/17), від 5 грудня 2018 року (справа №761/22772/17), від 25 вересня 2019 року (справа №813/4668/16), від 5 лютого 2020 року (справа №815/1676/18), від 18 червня 2020 року (справа №460/3050/18), від 21 березня 2018 року (справа №243/2748/16-ц), від 11 червня 2020 року (справа №816/1895/18) є безпідставними, оскільки в цих справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Так, предметом позовів у справах №303/3766/17, №761/22772/17, №813/4668/16 №815/1676/18, №460/3050/18, №243/2748/16-ц, №816/1895/18 є невиконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок такого невиконання, а у справі №760/9521/15-ц звільнення працівника у зв`язку з скороченням штату. Тоді як ОСОБА_1 заявлено вимогу про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у зв`язку зі звільненням за прогул.

У постанові від 10 червня 2020 року (справа №401/3386/17) Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодився з висновком судів нижчих інстанції про те, що після ухвалення судом рішення про поновлення на роботі позивачка не з`явилася на роботу без поважних причин і вчинила прогул.

Натомість, у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі через хворобу.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Національного природного парку «Подільські товтри» залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Семенюк В.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 54