Справа № 362/6003/21
Провадження № 2/362/1109/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2022 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем вони набули спільне майно у вигляді автомобіля та земельної ділянки і житлового будинку в місті Василькові Київської області.

Посилаючись на вказані обставини та керуючись нормами сімейного законодавства щодо правового режиму спільного сумісного майна подружжя та збільшивши розмір позовних вимог, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного спільного сумісного майна подружжя та стягнути на її користь із відповідача грошову компенсацію вартості автомобіля в сумі 75 000 гривень 00 копійок (а.с. 1 - 5, 51 - 55).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Відповідач подав суду відзив на позов, у якому заперечив щодо вимог позивача та зазначив, що вартість автомобіля вказана позивачкою є завищеною і автомобіль не оглядався та на підтвердження чого надав висновок про дійсну вартість спірного автомобіля (а.с. 88 - 90).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

30 квітня 1988 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 квітня 1988 року (а.с. 9).

Оскільки, суду не надано відомостей про розірвання шлюбу між сторонами, суд вважає, що станом на дату постановлення цього рішення суду сторони перебувають у шлюбі.

Як вбачається з доданих до позову копій правовстановлюючих документів, за час шлюбу сторони набули автомобіль та земельну ділянку і житловий будинок.

Так, за договором купівлі-продажу будинку від 22 червня 1999 року, ОСОБА_3 купив житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Також, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КВ № 116049 від 11.02.2004 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.1999 року, відповідачу належить земельна ділянка площею 0,10 гектарів, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого, станом на дату постановлення цього рішення суду, місто Васильків територіально розташоване в Обухівському районі Київської області.

Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , відповідач є власником автомобіля марки «Volkswagen», модель «Transportet», номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, 2000 року випуску (а.с. 58).

Норма частини третьої статті 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із нормою частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Тобто, слід зробити висновок, що вказані автомобіль та земельна ділянка і будинок є майном, набутим подружжям за час шлюбу, а тому, в силу положень сімейного законодавства належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

З урахуванням часу перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, до даних правовідносин слід застосовувати положення чинних на цей час Кодексу про шлюб та сім`ю України, а також Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 22 Кодекс про шлюб та сім`ю України, положення якого діяли до набуття чинності Сімейним кодексом України, передбачав, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до норми статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Норми частин 1 і 2 статті 70 СК України передбачають, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Шлюбного договору між сторонами немає.

Обставин, що мають істотне значення, зокрема про те, що один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно або витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, судом не встановлено.

Отже, у суду наявні підстави для поділу між сторонами вказаного нерухомого майна, що слід здійснити згідно із нормами статей 22 і 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України та частин 1 і 2 статті 70 СК України на засадах рівності часток майна дружини та чоловіка.

Стосовно поділу автомобіля, суд враховує роз`яснення, що надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Зокрема, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,

встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК; вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22 постанови).

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя

відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Так, в заяві про збільшення позовних вимог позивачем висловлено згоду на отримання компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля.

При цьому, суд погоджується та приймає до уваги заперечення вартості спірного автомобіля.

За наданим позивачем на підтвердження своїх вимог висновком від 21 грудня 2021 року ринкова вартість спірного автомобіля становить 150 000 гривень 00 копійок (а.с. 57).

Натомість, наведені положення постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснюють про необхідність врахування дійсної вартості майна на час розгляду справи, а не його ринкової вартості, як визначено позивачем.

Також, слід врахувати доводи відповідача про те, що при здійсненні оцінки за замовленням позивача не проводився огляд спірного транспортного засобу.

Проте, із наданої відповідачем на підтвердження своїх заперечень оцінки від 24 січня 2022 року вартість спірного автомобіля складає 81 480 гривень 00 копійок (а.с. 93).

Таким чином, компенсація вартості 1/2 частини спірного автомобіля становить 40 740 гривень 00 копійок.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в обсязі стягнення з відповідача доведеної ним перед судом вартості 1/2 частини спірного автомобіля.

Одночасно, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані із розглядом справи слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як наслідок, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути частину судових витрат за позовними вимогами майнового характеру в сумі 6 118 гривень 70 копійок та в сумі 908 гривень 00 копійок за вимогами немайнового характеру і в розмірі 454 гривні 00 копійок за подання заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись, статтею 368 ЦК України, статтями 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, статтями 60, 69, 70 СК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,10 гектарів, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 (однієї другої) частини автомобіля марки «Volkswagen», модель «Transportet», номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, 2000 року випуску в сумі 40 740 (сорок тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 480 (сім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 70 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 30 травня 2022 року.