Справа № 564/3414/21
31 травня 2022 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л.А.
з участю секретаря Вознюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , разом з матір"ю ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила суд проводити розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, вказала, що не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_2 , повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.
Встановлено, що Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №114 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 12.07.2017 року (а.с.16)).
Від подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.01.2018 року виданого Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.15).
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/1737/20 від 25 серпня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 липня 2017 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №114. Рішення суду набрало законної сили 01.10.2020 року (а.с.12-14).

Встановлено, що після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_1 , за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №13414 від 09.02.2021 та №13412 від 09.02.2021 (а.с. 10-11).

Квартира АДРЕСА_2 , де проживає позивач ОСОБА_1 разом з дитиною, належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №132421425 від 27.07.2018 (а.с.18).

Відповідно до довідки від 25.11.2021 №123 закладу дошкільної освіти ясла-садок комбінованого типу №73, ОСОБА_3 відвідує групу раннього віку закладу дошкільної освіти № 73 за адресою: м. Львів, вул. Бойчука, 7 з 18.09.2020 року по даний час. Окрім того, у довідці зазначено, що у заклад дошкільної освіти мама ОСОБА_1 приводить і забирає дитину сама та квитанції за перебування дитини в закладі оплачує мама, за період перебування дитини в ЗДО №73, батько ОСОБА_2 не приймав участі у вихованні та не цікавився перебуванням сина у садочку(а.с.19).

Із декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, за №0001-А2Т0-7Е00 від 22.10.2018 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує первинну медичну допомогу у Комунальному некомерційному підприємстві 2-а міська поліклініка м.Львова (а.с.40).

Згідно із довідкою юридичного департаменту Львівської міської ради від 02.12.2021 року

за №2901/вих-844, ОСОБА_1 працює на посаді спеціаліста 1-ї категорії відділу правової експертизи з містобудівних та житлових питань управління правової роботи юридичного департаменту Львівської міської ради з 02.09.2020 по даний час (а.с.20).

Відповідно до характеристики виданої директором юридичного департаменту Львівської міської ради на ОСОБА_1 , спеціаліст характеризується як кваліфікований працівник, до виконання своїх обов`язків відноситься відповідально, обов`язки та доручення, покладені на неї виконує сумлінно без затримок, дотримується етики поведінки посадової особи та обмежень, які встановлені щодо посадових осіб, у спілкуванні з громадянами, керівниками врівноважена, вміє вислухати співрозмовника (а.с.21).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує офіційний дохід у вигляді заробітної плати, що підтверджується декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік подана 20.03.2021, та довідки про доходи від 24.11.2021 року за № 2790 та довідки про доходи від 24.11.2021 за №2792 (а.с.22-28).

Згідно акту обстеження умов проживання від 20.12.2021 року за адресою АДРЕСА_1 , умови для виховання та розвитку дитини створені добрі, дитина забезпечена спальним місцем, іграшками, одягом та взуттям, продуктами харчування (а.с. 56).

Таким чином встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , створено належні умови для утримання, виховання та проживання сина.

Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07.10.2020 у справі №564/1736/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набрало законної сили 09.11.2020 року (а.с.29-31).

Старшим державним виконавцем Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на підставі виконавчого листа №564/1736/20 від 30.11.2020, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 /три тисячі/ гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.32-33).

Відповідно до довідки-розрахунку від 29.11.2021 №21491 виданої старшим державним виконавцем Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 40596 грн. 51 коп. (а.с.34-35)

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Частинами 1,2 ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною, а батько з яким проживає дитина не має право перешкоджати такому спілкуванню.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини передбачено, що найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини передбачено, що суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Вищевказану правову позицію викладено у Постанові Верховного суду від 08.09.2021 року по справі № 607/25451/19 (провадження № 61-5840св21).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки це відповідає інтересам дитини та сприятиме безпечному, спокійному та стійкому середовищі розвитку дитини. Зібрані докази свідчать про те, що позивач постійно піклується про дитину, бере участь у духовному та фізичному розвитку, нею створено умови для належного виховання та розвитку дитини, позивач отримує офіційний дохід у вигляді заробітної плати, нею створено належні умови для утримання, виховання та проживання сина.

Крім того, суд зазначає, що батько дитини, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини.

Також, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені останньою на оплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, 79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85,

Текст рішення складено 01.06.2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч