Справа № 658/3294/21
(провадження № 2/658/34/22)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого- судді Подіновської Г.В.,

за участю секретаря Уманець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Каховський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи вимоги тим, що 22.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис № 3847 про стягнення грошових коштів у сумі 5845,88 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» та в результаті чого державним виконавцем Пустовою Т.М. відносно позивача було відкрито виконавче провадження № 66997928. Ніяких зобов`язань між ТОВ «Фінпром маркет» та ОСОБА_1 не існує, а тому заборгованості не може бути.

Просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинених виконавчих написів нотаріусами та нотаріусом не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача ТОВ «Фінпром маркет» в судове засідання не з`явився, надав заяву у відповідності до якої позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнає.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Від представника Каховського відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис № 3847 про стягнення грошових коштів у сумі 5845,88 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» та в результаті чого державним виконавцем Пустовою Т.М. відносно позивача було відкрито виконавче провадження № 66997928 (а.с. 11-13).

З матеріалів справи вбачається, що договір № про надання споживчого кредиту було укладено позивачем з ТОВ «ОТП Кредит» 07 лютого 2012 року.

Відповідно до п. 1.1 договору № строк кредитування становить 16 місяців, тобто до 07 червня 2013 року.

Графіком платежів, який є додатком до договору встановлено дату останнього платежу 07.06.2013 року, саме з 07 червня 2013 року у ТОВ «ОТП Кредит» виникло право вимоги щодо повернення кредиту.

Таким чином, оспорюваний виконавчий напис від 22.07.2020 року було вчинено поза межами трирічного строку, встановленого нормами чинного законодавства, а саме через 7 років 1 місяць після виникнення права вимоги.

Крім того, кредитний договір № 07 лютого 2012 року з ПАТ «ОТП Банк» позивач не укладала, отже ПАТ «ОТП Банк» не мав права 27 листопада 2017 року укладати договір № 27/11/17 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 07 лютого 2012 року, адже відповідно до ст.5 12 ЦК України лише кредиторові належить право передання своїх прав іншій особі.

Також заслуговує на увагу той факт, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.01.2016 було внесено запис № 2026316 про припинення ТОВ «ОТП Кредит», тобто на момент укладення першого договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № від 07 лютого 2012 року, юридичної особи кредитора за договором № від 07 лютого 2012 року не існувало.

Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису №3847 від 22 липня 2020 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з мене на користь відповідача, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до пп. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 589, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, стст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (місцезнаходження: м. Ірпінь Київської області, вул. Стельмаха Михайла, буд. № 9 А, оф. № 204, ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. № 6/5), Каховський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (місцезнаходження: м. Каховка херсонської області, вул. В.Куликовська, буд. № 160, ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис від 22.07.2020 року № 3847, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо стягнення грошових коштів у сумі 5845,88 грн. з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», таким, що не підлягає виконанню.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (місце знаходження: 73003, м. Херсон, вул. Старообрядницька, буд. № 21) повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позовної заяви в розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № ПН1930 від 04.10.2021 року та 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі заяви про забезпечення доказів в розмірі 227,00 грн. згідно квитанції № ПН1925 від 04.10.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г. В. Подіновська