26.05.2022 Провадження по справі № 2/940/75/22
Справа № 940/1387/21

РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_4 , який з 2007 року не проживає та фактично не проживав у ньому, в утриманні житла участі не бере, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивачки.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22.11.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 15.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, надала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є власністю позивачки, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 26.10.1999 року серії АВВ № 001788 та копією будинкової книги. (а. с. 6).

Факт реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією довідки, виданої 11.10.2021 року № 2133 виконавчим комітетом Тетіївської міської ради та відомостями про реєстрацію місця проживання, наданими 08.04.2022 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області. (а. с. 7).

Із копії Акту, складеного 22.10.2021 року депутатом Тетіївської міської ради Лях О.М. в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 8).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України, досліджених доказів, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин, домовленості між ним та власницею будинку не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , чим перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися своїм майном, відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 317, 319, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк