Справа № 335/606/22
Провадження № 6/336/79/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова Ігоря Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

встановив:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінов І.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №62442841 відкрите 01.07.2020 Шевченківським ВДВС у місті Запоріжжі ПСМУ МЮ (м.Дніпро) з примусового виконання виконавчого листа №336/819/20, виданого 30.06.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про відібрання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та повернути неповнолітню ОСОБА_2 до України за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане виконавче провадження до відділу було передано на виконання постанови від 24.12.2021 заступника начальника ПСМУ МЮ начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області ПСМУ МЮ (м. Дніпро) Т.Е. Визвілко. 30.12.2021 виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, копії якої направлено на адресу сторін виконавчого провадження, згідно адрес визначених у виконавчому документі. Під час перебування виконавчого провадження на виконанні в Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) виконавцями цього Відділу вчинялись виконавчі дії щодо розшуку боржника з дитиною за адресою, зазначеною в виконавчому документі, проте згідно акті від 28.07.2020; 23.10.2020; 12.04.2021; 17.05.2021; 19.07.2021; 23.08.2021; 11.10.2021; 22.11.2021; 01.12.2021; 16.12.2021, складених виконавцем протягом 2020-2021 років, за адресою: АДРЕСА_3 останніх не було розшукано.22.07.2020 до відділу надійшла інформація від Державної міграційної служби України, згідно якої за наявними даними бази ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , виданим 07.10.2015 (орган видачі 2314). 26.02.2021 до відділу надійшла відповідь від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, за відомостями якого ОСОБА_1 з 04.04.2000 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . В матеріалах виконавчого провадження наявне повідомлення Державної прикордонної служби України №86286347 від 14.09.2020 про перетин 28.08.2020 ОСОБА_1 державного кордону України. Згідно виконавчого документа, ОСОБА_1 , будучи зареєстрованою у м. Запоріжжі, фактично проживає у АДРЕСА_4 виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 , з метою розшуку боржника, але розшукати ОСОБА_1 з дитиною не виявилося можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідів було встановлено, що остання за цією адресою не мешкає і вже тривалий час перебуває в Республіці Польща. З вищевикладеного вбачається, що боржник ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаною про наявність судового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (справа №336/819/20 від 25.06.2020), оскільки нею на вказане рішення подавалась апеляційна скарга, яка постановою Запорізького апеляційного суду від 15.10.2020 була залишена без задоволення, з метою умисного невиконання рішення суду, не вживає жодних заходів, спрямованих на його виконання. Заявнику не відомо чи боржниця перетнула кордон України, проте, може його перетнути, так як в неї наявний закордонний паспорт. Оскільки боржниця за місцем проживання постійно відсутня, на виклики до державного виконавця не з`являється, то просить суд з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити її право у виїзді за межі України.

17.05.2022 на адресу суду від заявника надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №62442841.

Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: 1) складність справи; 2)поведінку заявника; 3)поведінку органів державної влади (насамперед суду); 4)важливість справи для заявника.

Україна, впровадивши у цивільно-процесуальне законодавство інститут «розумного строку», закріпила досить жорсткі межі строків розгляду цивільних справ. Відповідно до статті 157 ЦПК України цивільні справи мають бути розглянуті протягом розумного строку, але не менше двох місяців з дня відкриття провадження.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив подання державного виконавця задовольнити у повному обсязі.

Боржниця ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи була повідомленою належним чином, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення з відміткою про особисте отримання нею поштової кореспонденції, направленої судом. Крім того, матеріали справи містять докази поштового направлення подання з додатками до нього на адреси стягувача та боржниці.

З огляду на вказане, судом були здійснені дії (спроби) щодо своєчасного сповіщення учасників справи про наявність у суді вказаної справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Такі дії ОСОБА_1 як неявка у судове засідання, суд розцінює як навмисне ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений нормами ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки боржниця за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 43 ЦПК України, не надала пояснень щодо подання, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що вказана категорія справ відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України повинна бути розглянута судом негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, а тому, враховуючи те, що судом були використані можливості щодо сповіщення боржниці про розгляд справи (до того ж, остання не позбавлена можливості скористатись нормами ст.354 ЦПК України для захисту свого права), а також те, що сягувач наполягає на задоволенні подання, суд відповідно до ст.441 ЦПК України, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі наявних документів, доданих до подання, а також матеріалів виконавчого провадження, копії яких надано суду.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання та матеріали виконавчого провадження № 62442841, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Частиною 3 статті 441 ЦПК унормовано що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з частиною 4 статті 441 ЦПК ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Тому питання про своєчасність виконання судових рішень, що набрали законної сили має виключно важливе значення для авторитету судової влади в державі. Безперечно, завдання судочинства не виконується, якщо не виконується судове рішення.

В Україні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справах, а також майнових стягнень, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон).

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, наведених у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою, факту ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду, оскільки заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення із поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № 62442841, відкрите 01.07.2020 року, з примусового виконання виконавчого листа № 336/819/20, виданого 30.06.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про відібрання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_3 , фактично мешкає у АДРЕСА_5 , та повернути неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до України за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Визвілко Т.В. від 24.12.2021, виконавче провадження передано з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у зв`язку з чим 30.12.2021 виконавцем прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження.

Під час перебування виконавчого провадження на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавцями цього Відділу вчинялись виконавчі дії щодо розшуку боржника з дитиною за адресою, зазначеною у виконавчому документі, проте згідно актів, складених виконавцем протягом 2020-2021 років, за адресою: АДРЕСА_3 , останніх не розшукано, про що свідчать акти державного виконавця від 28.07.2020; 23.10.2020; 12.04.2021; 17.05.2021; 19.07.2021; 23.08.2021; 11.10.2021; 22.11.2021; 01.12.2021; 16.12.2021.

22.07.2020 до відділу надійшла інформація від Державної міграційної служби України, за наявними даними бази Державної міграційної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 , виданий 07.10.2015 року, органом видачі 2314.

26.02.2021 до відділу надійшла відповідь від Департаменту реєстраційних послу Запорізької міської ради, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.04.2000 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України №86286347 від 14.09.2020 року, ОСОБА_1 28.08.2020 було здійснено перетин державного кордону України.

Вказане також підтверджується листом Державної прикордонної служби України № 246-2-031 від 10.01.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 28.08.2020 о 04.04 годині в пункті пропуску Краківець здійснила виїзд з України на територію Республіки Польща, і того ж дня об 11.04 через цей же пункт пропуску в`їхала до України.

Згідно виконавчого документа ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично мешкає у АДРЕСА_5 .

23.12.2021 задля належного та своєчасного виконання рішення суду, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернувся до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з запитом № 82213, щодо надання інформації про наявність міжнародних чи двосторонніх договорів, згідно яких встановлено порядок виконання рішення суду про відібрання дитини на території Республіки Польща відносно ОСОБА_1 в межах повноважень повідомляє наступну інформацію.

Відповідно до Листа Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 091-01-72/134 від 17.01.2022, у випадках, коли є відомості про те, що боржник за виконавчим листом виїхав за межі України і перебуває на території тієї чи іншої іноземної держави, підлягають застосуванню відповідні міжнародні договори, які регулюють питання визнання і виконання українських судових рішень в іноземних державах. В даному випадку має значення місце виконання рішення суду, яке чітко відображене в резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Адже українські виконавчі листи не можуть бути пред`явлені до виконання на території іноземної держави, а органи державної виконавчої служби України не мають можливості проводити виконавчі дії з примусового виконання рішень українських судів на території іноземних держав. Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» роз`яснення рішень, виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню, у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторонки виконавчого провадження - мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

13.01.2022 за № 244-2-03, начальником Відділу Половніковим Р. було здійснено запит до Департаменту науки і освіти Запорізької міської ради, щодо надання інформації про здобуття дошкільної, повної загальної середньої освіти у державних і комунальних дошкільних , загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах України, дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Листа Департаменту від 31.01.2022 № 01-01-Н/242, ними було здійснено перевірку контингенту учнів комунальних закладів дошкільної та загальної середньої освіти м. Запоріжжя та, на підставі інформації територіальних відділів освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, отриманої за результатами перевірки облікової документації закладів освіти міста, та встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 210 «Славутич» Запорізької міської ради Запорізької області у період з 18.08.2015 по 30.08.2018 та вибула у зв`язку зі вступом до школи. Факт здобуття освіти неповнолітньою ОСОБА_2 у закладах загальної середньої освіти м. Запоріжжя станом на 27.01.2022 не підтверджено.

18.01.2022 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінов І.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 31.01.2022 вказане подання було задоволено та оголошено розшук ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 . Копію ухвали у двох примірниках про оголошення розшуку направлено для організації її виконання до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

З вищевикладеного вбачається що ОСОБА_1 з метою умисного невиконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2020 (справа №336/819/20) суду, не вживає жодних заходів, спрямованих на його виконання. Їй відомо про наявність судового рішення оскільки нею на вказане рішення подавалась апеляційна скарга, яка була залишена без задоволення постановою Запорізького апеляційного суду від 15.10.2020 року.

Частиною 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2008 року № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобов`язання, покладені на них рішеннями судів», одним із таких заходів забезпечення виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особами (боржниками у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого).

При цьому органам Державної прикордонної служби України на підставі пункту 4 статті 20 закону України «Про Державну прикордонну службу України» надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право виїзду з України за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що виконавчою службою здійснено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду. Обмеження права виїзду за межі України у випадку боржниці ОСОБА_1 , буде дієвим та на даний час фактично єдиним способом спонукати її виконувати рішення суду.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Постанови КМУ від 31.03.1995року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо(боржник) громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених Законом України, зокрема у разі коли боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

При цьому, від ухилення від виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом слід розуміти діяння (дії чи бездіяння) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків. Отже, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Приймаючи до уваги умисне ухилення ОСОБА_1 у невиконанні рішення суду про повернення дитини ОСОБА_4 батьку, а також можливість виїзду ОСОБА_1 за межі України, що ускладнить виконання рішення суду (зокрема державний виконавець не може провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржниці), ухилення від виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення подання.

На підставі викладеного відповідно дост.33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

постановив:

Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова Ігоря Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) і є боржником за невиконаним нею рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2020 (справа №336/819/20) до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 336/819/20, виданим 30.06.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова