Справа № 502/377/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування первісного позову та уточненого позову від 08.12.2021 року позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець склала заповіт посвідчений Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області 06.07.2004 року, яким заповідала все своє майно позивачу. Позивач з серпня 2009 року проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті останньої і по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак прийняла спадщину відповідно до положень ЦК України. Інших осіб, які б претендували на отримання спадщини крім позивача немає.

Після смерті спадкодавця позивач звернулась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та рекомендував звернутись до суду.

Спадкодавець при житті не встигла зробити свідоцтво про право власності на житловий будинок, у зв`язку з цим право власності в БТІ Кілійського району Одеської області не зареєстроване, але те, що померла була власницею вищевказаного житлового будинку підтверджується документами, а саме: технічним паспортом будинку, випискою з рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради № 76 від 10.05.1979 р.; планом земельної ділянки доданим до вищевказаного рішення; зобов`язанням від 10.05.1979 р., випискою з рішення Вилківської міської ради за № 153 від 16.10.1997 року; архівним витягом; довідкою про склад сім`ї та іншими документами.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності на праві приватної власності, житловий будинок АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 34,3 кв. метра, житловою площею 26,0 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В» убиральня, №1,І- надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 200,223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно виписки з рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради народних депутатів Одеської області за № 76 від 10.05.1979 року встановлено, що ОСОБА_2 передана земельна ділянка площею 600 кв.м., для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , /а.с.17/.

Згідно виписки з рішення Виконавчого комітету Вилківської міської ради за № 153 від 16.10.1997 року та архівного витягу № В-1191 від 17.12.2009 року встановлено, що ОСОБА_2 передано присадибну земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 600 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ,/ а.с.20-21/.

Відповідно до заповіту від 06.07.2004 року, складеного та нотаріально посвідченого секретарем виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області Чернегою Л.І. за реєстровим номером № 733, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча у АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 10.09.2020 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області, актовий запис № 98 від 10.09.2020 року, /а.с. 8/.

Згідно довідки № 54 від 28.01.2021 року наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Вулиця Жовтнева перейменована на вулицю Свято-Миколаївська на підставі рішення Вилківської міської ради від 28.01.2016 року № 42-VII-IV, /а.с 23/.

Відповідно до довідки від 08.02.2021 року за № 165/09-02, наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради, встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24.07.1964 року по день смерті. На день її смерті за вказаною адресою разом з нею проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 племінниця,/а.с.26/.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27.01.2021 року, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальною площею 34,3 кв. метра, житловою площею 26,0 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В» убиральня, №1,І- надвірні споруди, /а. с. 9-14/.

Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. № 51/01-16 від 25.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду, /а.с.25/.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу за вих. № 36/01-16 від 06.05.2022 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 не заводилась.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, щодо встановлення факту належності на праві приватної власності, житлового будинку АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. «А»- житловий будинок (загальною площею 34,3 кв. метра, житловою площею 26,0 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В» убиральня, №1,І- надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан