Справа № 463/6544/20 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2030/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

З участю представника позивача-адвоката Науменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №463/6544/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність» Вайт Дентал Груп» на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року у справі з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю» Вайт Дентал Груп» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю» Вайт Дентал Груп» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова 16 березня 2021 року позов залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю» Вайт Дентал Груп» Ухвалу суду вважає незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Посилання суду в оскаржуваній ухвалі як на підставу для залишення позовної заяви без розгляду, а саме повторна неявка позивача, є необґрунтована. Представники позивача перед судовими засіданнями, призначеними на 20.11.20, 03.02.21, 16.03.21 повідомляли суд про причини неявки, а тому вважають, що наявність поважних причин неявки позивача (представника позивача) виключає можливість залишення позову без розгляду. Зазначає, що жодної ухвали суду першої інстанції, яка б свідчила про не визнання судом причин неявки, повідомлених позивачем, поважними немає. Вважає також, що в судовому засіданні 16.03.21 року суд мав всі можливості для відмови у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи представника позивача та розгляду справи по суті.

Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, виходив з того, що судові засідання по справі було призначено на 08.10.2020 року, 20.11.2020 року, 03.02.2021 року та 16.03.2021 року, однак в жодне з таких засідань представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена представником позивача в позовній заяві та є адресою зареєстрованого згідно витягу з реєстру місцезнаходження позивача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №79 6, 79 8, 79 3, 79 5, а також шляхом особистого повідомлення представника позивача в суді під розписку про дату судового засідання.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявки суд не повідомив, оскільки заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав та його неявка перешкоджає розгляду справи, а тому суд вважав за можливе постановити ухвалу відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та ст.260 ЦПК України, якою залишив позов без розгляду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що в квітні 2020 року ТзОВ » Вайт Дентал Груп» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 08.10.2020 року .

Розгляд справи призначався неодноразово.

08 жовтня 2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи.

03 лютого 2020 року в судове засідання позивач не з`явився, а від представника позивача-адвоката Науменко І.В. поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 16.03.2020року.

16 березня 2020 року в судове засідання позивач і його представники не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с.247,248 т.1)

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Тобто, у випадку визнання явки сторони у справі обов`язковою процесуальний закон не передбачає можливості виконання такого обов`язку представником сторони, яку суд викликав для дачі особистих пояснень, а покладає такий обов`язок безпосередньо на таку сторону.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Колегія суддів, вважає наведене процесуальне рішення обґрунтованим, його доцільність є поза сумнівом.

Поряд з цим, варто звернути увагу на те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

За таких обставин у суду першої інстанції були наявні достатні правові підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Належних і допустимих доказів на спростування вказаних висновків суду матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374ч.1 п.1; 375; 383; 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанці,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність» Вайт Дентал Груп» залишити без задоволення

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

В.Р.Савуляк