Справа № 716/2106/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

за участю секретаря Барабащук О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Західний Буг" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою до Приватного підприємства Західний Буг про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,12 га, кадастровий номер :01:002:0003, розташованої на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку.

01.07.2006 між ОСОБА_3 та ТзОВ Хрещатик-Агро укладено договір оренди землі. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником ТзОВ Хрещатик-Агро є ПП Західний Буг

Позивач посилається на те, що договір укладався з встановленим строком дії на 15 років. Таким чином зазначений договір припинився 01.07.2021. Однак відповідач в добровільному порядку відмовляється визнати факт закінчення терміну дії договору та повернути земельну ділянку, позивач змушена звернутися до суду з вимогами щодо усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом витребування вищевказаної земельної ділянки з користування ПП ОСОБА_4 , заборонити проводити на вказаній земельній ділянці аграрні роботи та зобов`язати ПП ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку від посівів та врожаю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Зазначив, що договір набирає чинності після підписання сторонами та відповідно відліком строку є день підписання, а саме 01.07.2006 року. Оскільки договір укладався строком на 15 років, дата закінчення вказаного строку є 01.07.2021 року. Станом на день подачі позову земельна ділянка, яка належить позивачу протиправно використовується ПП ОСОБА_5 .

Представник відповідача адвокат адвокатського об`єднання Галицька правнича група Боровець М.М. у судовому засіданні та наданому відзиві на позовну заяву вказав, що з вимогами позовної заяви не погодився, по суті заявлених позовних вимог заперечував з підстав, викладених в ньому, посилаючись на те, що спірний договір оренди був зареєстрований 04.02.2008. Вважає, що договір оренди землі набув чинності після його державної реєстрації. Оскільки п`ятнадцятирічний строк дії договору закінчується 04.02.2023 року, то вважає, що відсутні підстави для визнання спірного договору оренди землі припиненим. Зазначив, що земельною ділянкою підприємство почало користуватися з моменту реєстрації вказаного договору і відповідно з того часу виплачується орендна плата. У зв`язку з цим просив суд відмовити в задоволенні позовної вимоги.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При вирішенні вказаної справи суд враховує як права власника земельної ділянки щодо розпорядження своєю власністю, так і права орендаря, який має право на стабільні та визначені правовідносини протягом певного, визначеного законом чи домовленістю сторін права користування чужою власністю.

Встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 007438, який виданий 13.06.2003 ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки площею 2,12 га, кадастровий номер :01:002:0003, розташованої на території Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01.07.2006 між ОСОБА_3 з одного боку, та ТзОВ Хрещатик- Агро в особі директора Микитюка Михайла Івановича, що діє на підставі Статуту з другого боку укладено договір оренди земельної ділянки загальної площі 2,12, у тому числі під рілею 2,12 га.

Строк дії договору оренди землі 15 років.

Договір оренди землі зареєстрований 04.08.2008 в Заставнівському районному секторі Чернівецької філії державного земельного кадастру за №58, що підтверджується відповідною відміткою на другому аркуші договору оренди землі від 01.07.2006.

31.07.2019 ТОВ Хрещатик-Агро прийняв рішення №8 про припинення Товариства шляхом його приєднання до ПП Західний Буг. 03.12.2019 між ліквідаційною комісією ТзОВ Хрещатик-Агро та директором ПП Західний Буг підписаний передавальний Акт, згідно якого усі майнові та немайнові права і обов`язки ТзОВ Хрещатик-Агро, в тому числі і за укладеними договорами перейшли до правонаступника ПП ОСОБА_4 .

10.12.2019 зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення ТзОВ Хрещатик-Агро шляхом приєднання до ПП`Західний Буг. Крім цього, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - правонаступником припиненого ТзОВ Хрещатик-Агро є ПП ОСОБА_4 .

Зазначене також передбачено Статутом приватного підприємства Західний Буг , який є правонаступником усього майна, усіх майнових та немайнових прав та обов`язків ТзОВ Хрещатик -Агро.

Таким чином ПП ОСОБА_4 з 10.12.2019 є повним правонаступником припиненого ТзОВ Хрещатик-Агро, до якого перейшли всі права і обов`язки орендаря по спірному договору оренди землі.

Вважаючи, що договір оренди землі припинився 01.07.2021 позивач 31.09.2021 звернулася до ПП ОСОБА_4 з вимогою про повернення земельної ділянки та з повідомленням про бажання самостійно використовувати та обробляти земельну ділянку, та не бажанням прожовжувати договір оренди землі.

На вказаний лист ПП ОСОБА_4 повідомило ОСОБА_3 про те, що земельна ділянка використовується орендарем згідно цільового призначення у відповідності до умов договору оренди землі, зі своєчасною та повною виплатою орендної плати. Термін закінчення договору 04.02.2023 року.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У статті 14 Конституції України вказано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до частин другої та третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення.

У частині першій статті 251 ЦК України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду (частина третя статті 251 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.

На час підписання договору оренди, частина друга статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У частині другій статті 125 ЗК України вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 ЗК України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV; тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У статті 13 Закону № 161-XIV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону № 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України, у редакції, яка була чинною до 01 січня 2013 року.

Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України в зазначеній редакції).

Відповідно до статті 640 ЦК України у вказаній редакції договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу ЦК України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі.

Щодо договорів, які потребують нотаріального посвідчення, моментом укладення договору є момент його нотаріального посвідчення.

А якщо чинним законодавством чи умовами договору момент набрання чинності договору пов`язується з моментом передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Такий підхід поширюється і на випадки, коли набрання чинності договором пов`язане з його державною реєстрацією, або коли права й обов`язки сторін договору виникають з моменту їх державної реєстрації, і саме з цього моменту такий договір є укладеним.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважною більшістю правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

У спеціальному Законі № 161-XIV вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом 161-XIV, який прямо зазначав, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації, що і є моментом укладення договору оренди земельної ділянки відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України.

Тобто для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації його сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Отже, як до 01 січня 2013 року, такі і після цього часу норми регулювання є тотожними, оскільки як після реєстрації договору оренди, так і після реєстрації права оренди можлива реалізація права за договором оренди.

Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним.

Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.

Оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки є саме його державна реєстрація чи державна реєстрація права оренди, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ТзОВ Хрещатик Агро підписали договір оренди земельної ділянки 01.07.2006. При цьому сторони узгодили строк його дії -15 років, у пункті Інші права та обов`язки сторін передбачили обов`язок орендаря приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, склали і підписали договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом з цим початок перебігу реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення, сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору.

З договору оренди вбачається, що він зареєстрований 04.02.2002. Відповідно строк договору закінчиться 04.02.2023.

Суд звертає увагу, що у розділі Прикінцеві положення спірного договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами. Проте суд вважає, що оскільки сторони в договорі не вказали про час (термін, календарну дату) початку перебігу та припинення дії договору, то в даному випадку, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161-XIV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Стаття 31 Закону № 161-XIV регулює питання припинення договору оренди землі, а саме договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Саме на закінчення строку, на який було укладено спірний договір, посилався позивач, як обставину, яка свідчить про наявність підстав припинення договору оренди землі.

Оскільки зазначена обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 252-254, 631, 638, 640, 651, 792 ЦК України, Закону України Про оренду землі , керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: Мандзюк Віктор Борисович, адреса м.Чернівці вул. Головна,119, офіс 8, ордер серії СЕ №1032117 від 25.10.2022 року.

Відповідач: приватне підприємство «Західний буг», адреса Львівська область Радехівський район, село Павлів, Проспект Юності, будинок 39, податковий номер 32478033.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 , ордер серії ВС № 1107260 від 15.11.2021 року.

Повний текст рішення виготовлено 27.05.2022

Суддя Сірик І.С.