Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2022 Справа №607/14062/21

10 січня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Бублінської О. Ю.,

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гонти Миколи Степановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 .У вказаній квартирі також зареєстровані її онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також зять ОСОБА_4 , які впродовж багатьох років, понад десять років, не проживають у вказаному помешканні, їх речі та майно у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та здійсненні поточних ремонтів він не приймають. Разом із цим, позивачка вказує, що реєстрація відповідачів у належній їй на праві власності квартирі порушує її права як власниці даного житла. Посилаючись на наведене просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відзиву на позов відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , до суду не подавали.

За клопотанням представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гонти М.С., ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_4 , про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

30 листопада 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду, про що постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гонта М.С. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом установлено:

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 травня 1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження №24499, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Як убачається із копії будинкової книги та із довідки №1-169, виданої 08 червня 2021 року ДП «Авторитет» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 ; ОСОБА_6 онук; ОСОБА_2 онук; ОСОБА_5 онука; ОСОБА_4 зять.

Згідно Акту, складеного 28 травня 2021 року комісією ПП «Східний масив» при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за вказаною адресою зареєстровані але не проживають, що підтверджують свідки-сусіди: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першої статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому, таких домовленостей між сторонами спору не існувало.

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , будучи зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1 , понад десять років не проживають у вказаному помешканні, їх речі та майно у житлі відсутні, участі у сплаті комунальних послуг з утримання квартири не приймають.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачами суду не надано.

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору, порівну, по 454 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 21 січня 2022 року.

Реквізити сучасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка