Справа №760/3915/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши заяву представника відповідача - Льовкіна М.О. про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шабаніна Олена Геннадіївна про визнання частково недійсним шлюбного договору, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року був залишений без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним шлюбного договору.

19 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додатково рішення, а саме про розподіл судових витрат та стягнення з позивача на його користь15 834, 00 гр.

Посилається на те, що 01 листопада 2021 року її представник, ознайомившись з матеріалами справи, дізнався про залишення позову без розгляду.

Вважає, що в діях позивача наявне зловживання процесуальними правами, а заява про залишення позову без розгляду була подана позивачем з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями для досягнення процесуальної мети - розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

У зв`язку із цим з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем судові витрати у сумі 15 834, 00 гр.

Вказані витрати включають в себе вартість послуг, наданих адвокатом Льовкіним М.О., яка становить 13 800, 00 гр., а також витрати, здійснені адвокатом, в сумі 2 034, 00 гр.

Перелік робіт (послуг) виконаних (наданих) адвокатом наведений в детальному описі від 07 квітня 2021 року, який додавався до відзиву.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним шлюбного договору залишено без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц.

Таким чином, тверджень відповідачки,як зацікавленої сторони в справі, недостатньо для визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами.

Саме по собі повторне звернення до суду з аналогічним позовом, залишеним без розгляду, не є підставою для висновку про зловживання процесуальним правами, тим більше з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Окрім цього, відповідач не долучив до заяви докази її надіслання (надання) позивачу.

Виходячи з цього та викладеного вище, суд вважає, що підстави для розподілу судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст. 44, 141, 142, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача - Льовкіна М.О. про розподіл судових витрат відмовити.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва