ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3630/20 Номер провадження 22-ц/814/1419/22Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

23 травня 2022 року м. Полтава

Суддя-доповідач судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду Бутенко С. Б., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2022 року у складі судді Маханькова О. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання наказів про звільнення № 37-с від 24.09.2020, № 555-ос від 25.09.2020 незаконними, їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Пінчук Ю. В. подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам частини 4 статті 356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 було заявлено 2 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру:

1) визнання незаконним та скасування наказу № 37-с від 24.09.2020 та № 555-ос від 25.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора з безпеки, персоналу та соціальних питань ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод»;

2) поновлення ОСОБА_1 на посаді директора з безпеки, персоналу та соціальних питань ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод»;

3) стягнення з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.09.2020 по день винесення рішення суду.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується позивачем та його представником в повному обсязі.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового тільки за позовними вимогами, що стосуються поновлення на роботі, пільг зі сплати судового збору за позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу законом не передбачено.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзаци 1,2 частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктом 1.6. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позовної заяви становило 840,80 грн.

Отже, за оскарження рішення в частині вимоги про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, оплаті підлягає судовий збір в сумі 1261,20 грн. (840,80*150%),

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, для визначення розміру судового збору за вимогою майнового характеру позивач повинен вказати у позовній заяві ціну позову. Зокрема, у даній справі позивач повинна зазначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який на її думку підлягає стягненню з відповідача. Однак, позовна заява не містить розрахунку середнього заробітку.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 необхідно подати до апеляційного суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який, на його думку, повинен стягнути суд , у разі задоволення позову, а також зазначити обґрунтування такого розміру.

Без наведення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору за оскарження рішення в частині майнових позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи наведене, особа, яка подала апеляційну скаргу, має надати суду оригінал квитанції про доплату судового збору у розмірі 1261,20 грн. за оскарження рішення в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди та сплатити судовий збір за оскарження рішення в частині стягнення середнього заробітку у розмірі виходячи з розрахунку: розмір середнього заробітку * 1% *150% за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0016712

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, оформленої з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу - така апеляційна скарга залишається без руху із наданням особі, яка її подала, строку для усунення вказаних недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені у частині 4 статті 356 ЦПК України, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

За вказаних обставин апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 356 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2022 року залишити без руху та надати строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту наслідки невиконання ухвали суду протягом встановленого строку, наведені в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: С. Б. Бутенко