УХВАЛА

27 січня 2022 року

м. Київ

справа № 444/3106/14-ц

провадження № 61-444ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, Жовківського районного управління юстиції у Львівській області про відшкодування витрат на покращення будинку, визнання незаконним і скасування рішення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право власності і скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який неодноразовов уточнював та у березні 2019 року просив: визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дублянської міської ради від 30 жовтня 2003 року № 109 «Про узаконення самовільного будівництва в АДРЕСА_1 », визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дублянської міської ради від 27.11.2003 року № 120 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 », визнати недійсним свідоцтво про право власності на будинок по АДРЕСА_2 , видане виконавчим комітетом Дублянської міської ради 23 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_4 , визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09 березня 2004 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , скасувати запис від 05 квітня 2004 року про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на будинок по АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вартість проведеної реконструкції з добудовою до будинку по АДРЕСА_2 в розмірі 449 155,20 грн

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2020 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, в задоволення позовних вимог

ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 05 січня 2021 рокузвернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір не у повному обсязі.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивоване тим, що заявник не працює.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Частиною першою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Враховуючи викладене, наведені заявником доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1 218,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позовна заява містить 4 вимоги немайнового характеру (визнання незаконним і скасування рішення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності) та майнового характеру (відшкодування витрат на покращення будинку).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ціна позову становить 449 155,20 грн, тобто 1 відсоток ціни позову перевищує 3 розміри мінімальної заробітної плати (на час звернення з позовом до суду).

Враховуючи наведене, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнової вимоги має сплатити судовий збір у розмірі 1948,80 грн (((1 218,00 грн х 0,2) х 4) 200 %), а в частині майнових вимог судовий збір підлягає сплаті у розмірі 7 308,00 грн ((1 218,00 грн х 3) х 200 %).Отже, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 9 256,80 грн (1948,80 грн + 7 308,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська