Справа № 595/511/22
Провадження № 2/595/207/2022
У Х В А Л А

30.05.2022

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2022 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Мартинюк В.І., звернувся до ОСОБА_2 з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 11971,70 грн та моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн, а також 8000,00 грн за надання правової допомоги.

Вимоги обґрунтовує тим, що 13 листопада 2021 року о 10.30 год. на дорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» водій автомобіля марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , житель смт Микулинці Тернопільського району Тернопільської області, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із його автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , та із автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , жит. с.Деренівка Тернопільського району Тернопільської області. Внаслідок даної ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудей справа та синці обох стегон, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення виявлених синців внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП не виключаються. По даному факту 13.11.2021 СВ ВП №2 (м.Бучач) внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за №0000210 за ч.1 ст.286 КК України. Згодом, постановою від 31.12.2021 вищевказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що він отримав легке тілесне ушкодження. Однак зазначає, що 13.11.2021 він звертався в КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» за медичною допомогою з діагнозом: забій грудної клітини, перелом ребра зліва; проведено: КГ-черепа, рентгенографію ОГК, назначено амбулаторне лікування; 16.11.2021 він поступив на стаціонарне лікування в КНП «Бучацька міська лікарня», де проходив лікування з 16 по 29 листопада 2021 року. Заподіяні йому тілесні ушкодження та курс лікування потягли за собою витрати, пов`язані з необхідністю придбання значної кількості медикаментів на загальну суму 4221,70 грн, підтвердженням яких є відповідні товарні та фіскальні чеки. Послуги евакуатора за доставку автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням в Теребовлянське ВП, а в подальшому додому становили 3000 грн. При цьому, згідно полісу №АТ/0899223 ПАТ «НАСК «Оранта» франшиза становить 1500 грн. Також, витрати на поїздки в Теребовлянське ВП та в Тереболвянський районний суд становлять 3250 грн. Таким чином, всього матеріальна шкода складає 11971,70 грн. Водночас, йому завдано і моральну шкоду, яка полягає у завданням фізичного болю, що спричинив великі фізичні та душевні страждання, наслідки яких він відчуває й досі. Також він відчував душевні страждання, які пов`язані з пошкодженням його транспортного засобу, який не може користуватись, як і усіма благами, пов`язаними з т/з. Заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 25000 грн. Вказує, що рішенням Теребовлянського районного суду від 23 лютого ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Так, позовна заява не відповідає вимогам п. п. 6, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджує вказані обставини.

Cуд звертає увагу на те, що позивачем до матеріалів справи долучено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ №0899223, укладений між відповідачем (страхувальником) ОСОБА_2 та страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» 29 серпня 2021 року, строком дії з 31.08.2021 до 30.08.2022, проте з позову та долучених до нього матеріалів не вбачається, чи звертався позивач до ПАТ «НАСК «Оранта» з метою отримання страхового відшкодування (регламентної виплати) відповідно до вимог Закону та чи отримував відповідні страхові виплати.

В силу вимог ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)), (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), пункт 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)).

Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Проте, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, такі всупереч вимогам ст. 95 ЦПК України не завірені належним чином.

Належним чином засвідчені читабельні копії письмових доказів мають бути надані як для суду, так і для відповідача.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 , яке належить йому на праві власності, з метою забезпечення позову.

Так, згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 151 ЦПК України містить вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Згідно п.п. 3, 4, 5 ,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі окремим документом, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, позивач в порушення даних вимог не подав заяву про забезпечення позову окремим документом. До заяви не долучено жодних доказів, якими позивач обґрунтовує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову не наданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Так, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову, згідно Закону України «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496, 20 грн.

Отже, позивачу необхідно оформити заяву про забезпечення позову належним чином та сплатити судовий збір.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, її належить залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху, надавши позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. І. Тхорик