Справа №173/425/22
Провадження №2/173/413/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, садове товариство «Чайка», про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2022 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2022 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 23.05.2022 року. В якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучене СТ «Чайка».

23.05.2022 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 23.05.2022 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку в садовому товаристві «Чайка» на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позовні вимоги за поданою позовною заявою обґрунтовує наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки в с/т «Чайка», наданої для ведення садівництва.

ОСОБА_2 , залишив на його ім`я заповіт, посвідчений 14.07.2014 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за реєстровим № 61.

17.06.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно.

Постановою нотаріуса від 17.06.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав оригіналу Державного акту на землю І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що посвідчує право власності ОСОБА_2 , на вказану земельну ділянку, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Треті особи, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Г.В., і представник садового товариство «Чайка» в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке із земельної ділянки в с/т «Чайка», наданої для ведення садівництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_2 , залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений 14.07.2014 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за реєстровим № 61.

17.06.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно. Постановою нотаріуса від 17.06.2021 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав оригіналу Державного акту на землю І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що посвідчує право власності ОСОБА_2 , на вказану земельну ділянку, що посвідчується копією постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 02.12.1999 року № 54/2-ІІ/ХХІІІ «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення садівництва в с/т «Чайка» рада вирішила передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва, членам садівницького товариства «Чайка» - ОСОБА_2 0.06 га., що підтверджується архівним витягом.

Таким чином за життя у ОСОБА_2 , виникло право власності на земельну ділянку площею 0.06 га. у садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та дана земельна входить до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 ,. за заповітом. Інших спадкоємців судом не встановлено та за доводами позивача такі спадкоємці відсутні. Позивач у встановлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку в садовому товаристві «Чайка» на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Понесені судові витрати в сумі 992,40 грн.. покласти на позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, садове товариство «Чайка», про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку в садовому товаристві «Чайка» на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 124083, виданого 20.01.2000 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992.40 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23.05.2022 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 27.05.2022 року

Дата набрання законної сили 23.06.2022 року