Справа № 145/131/20
Провадження №2/145/52/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2022 р. смт. Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Вальчук В.В. розглянувши матеріали цивільної справи №145/131/20 (провадження №2/145/52/2022) за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),-

встановив:

В провадженні судді Тиврівського районного суду Вінницької області Ратушняка І.О. знаходилась цивільна справа №145/131/20 (провадження №2/145/52/2022) за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай).

Ухвалою Тиврівського районного суду від 24.01.2022 року суддя Ратушняк І.О. задовільнив заявлений ним самовідвід.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022, дана справа передана в провадження судді Вальчука В.В.

Суддею на підставі ст.36 ЦПК України було заявлено самовідвід від подальшої участі в розгляді даної справи, з метою недопущення виникнення сумнівів у неупередженості головуючого, як в учасників справи, так і у стороннього спостерігача, а також з метою виключення найменшої підозри в зацікавленості головуючого в результатах розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Крім того, у п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно із п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом. Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справ «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Частиною 2 ст. 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід одному із судді або всьому складу суду, якщо справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На теперішній час неможливо утворити новий склад суду, так як на теперішній час у Тиврівськомурайонному суді залишилися працювати тільки 2суддіВальчук В.В та Ратушняк І.О.

Згідно п.2) ч.1ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно ч.4 ст.31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, приходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.14, 31, 36, 39, 40 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Вальчука Валерія Вікторовича задовольнити.

Відвести головуючого суддю Вальчука Валерія Вікторовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай). Справу за позовом ОСОБА_1 до Тиврівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) №145/131/20 (провадження №2/145/52/2022) передати до канцелярії Тиврівського районного суду Вінницької області для повторного авторозподілу відповідно до вимог ч.3 ст.14 та ст.33 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Вальчук В.В.