Справа №295/238/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Полонця С.М.,

секретаря с/з - Синюк А.М.,

за участю: представника позивача - Юхимчука В.С., відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит №7 від 29.04.2021 року у розмірі 42584,77 грн. При цьому посилається на те, що 29.04.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до якого банком відповідачу надано кредит в розмірі 50000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.04.2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 42584,77 грн., станом на 05.01.2022 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити, після перерви в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судовому засіданні визнала позов у повному обсязі, про що надала відповідну заяву, після перерви в судове засідання не з`явилася.

Вислухавши пояснення учасників справи та дслідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.04.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №7, відповідно до якого банком відкрито відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до умов вказаного договору банком надано відповідачу кредит на споживчі цілі в загальному розмірі 50000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.04.2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом.

Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, таким чином утворилась заборгованість в сумі 42584,77 грн., станом на 05.01.2022 року, яка складається з: 37848,68 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4578,66 грн. - проценти за користування кредитом; 56,47 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 24,85 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 22,18 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 53,93 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦПК України).

Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 142, 206, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про споживчий кредит №7 від 29.04.2021 року у розмірі 42584 грн. 77 коп.

Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 1240 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк»; місце знаходження: 10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 15; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: