Справа № 346/1172/21
Провадження № 6/346/23/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

секретаря Копильців І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. звернувся в суд з зазначеним поданням, в обґрунтування якого посилався на те, що на виконанні знаходиться виконавче провадження №66339144 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 346/1172/21, виданого 22 липня 2021 року Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.02.2020 в сумі 70 566,11 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 .

Зазначив, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду приватним виконавцем встановлено, що майно, належне боржнику на праві власності, на яке б можна було звернути стягнення відсутнє. Встановлено, що боржник не працює, доходів не має, пенсію не отримує . Виконавцем на адресу боржника направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик приватного виконавця рекомендованим листом, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень. Однак боржник на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляє виконавця. Постановою про арешт майна боржника від 30.07.2021 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 в межах суми 77 823,64 грн. Вказує, що боржник ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо його виконання, не виконує законних вимог приватного виконавця.

Звертає увагу, що на даний момент вичерпано всі заходи примусового виконання вищевказаного виконавчого документа і тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є єдиним можливим способом виконання рішення суду.

Приватний виконавець вважає, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, тому з метою повного та належного виконання виконавчого листа просив тимчасово обмежити в праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що 22.06.2021 Коломийським міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі № 346/1172/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.02.2020 в сумі 70 566,11 грн (а.с.73-74).

Постановою приватного виконавця Витвицького В.В. від 30.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66339144 по вказаному виконавчому листі (а.с.76-77).

Судом також встановлено, що виконавцем вчинено ряд необхідних виконавчих дій щодо визначення наявності у боржника доходів , рухомого чи нерухомого майна.(а.с.85-91)

Відповідно до положень ч.1-3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду за кордон і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у разі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаєЗакон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Провиконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, предметом доказування є саме факт умисних винних дій, спрямованих на ухилення боржника від виконання зобов`язань за умови об`єктивної спроможності боржника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього (наприклад, приховування майна, коштів, документів, порушення умов щодо арешту майна та заборони його відчуження, створення інших перешкод для виконання рішення тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, самої наявності заборгованості недостатньо для прийняття рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Подання повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, а в наданих суду матеріалах будь-які обґрунтування чи докази умисного ухилення боржника від погашення заборгованості відсутні. Крім того, доказів про обізнаність боржника за наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання суду не надано, оскільки суд вважає,що належним доказом направлення документів боржнику може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Водночас, дії державного виконавця щодо встановлення місця проживання боржника, арешту майна боржника, та інші не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань. Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України«Про виконавче провадження», а також того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, що він за час виконання рішення виїжджав за межі України і це призвело до виникнення заборгованості, тому підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 на даний час , відсутні.

Суд звертає увагу, що суду не подано інформації ( належно завірених копій актів виконавця) про відсутність боржника за адресою його проживання; відсутні відомості про повідомлення боржника щодо направлення до суду подання про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, слід зауважити, що звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема у справі №6-55583ск13 (ухвала від 31.01.2014 року), у справі №6-51650ск13 (ухвала від 24.01.2014 року).

На підставі наведеного та, керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст..247 ч.2 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.