Справа № 136/167/22
провадження № 2/136/57/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач) з вимогами:

- визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Земля Подільська" і згідно сертифіката ВН №0331692 зареєстрованого за №392 від 10.06.1997 належала ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після його смерті.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка перебувала у КСП "Земля Подільська". Після смерті ОСОБА_2 позивач його спадщину прийняла, так як проживала з ним на момент смерті, однак оформити спадщину не може, так як відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , а за таких обставин нотаріусом було усно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Отже, позивач позбавлена можливості оформити спадщину свого покійного чоловіка.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також було витребувано спадкову справу ОСОБА_2 .

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак через представника, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається визнання відповідачем позову.

У судове засідання позивач не з`явилась, однак просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно зі свідоцтвом про одруження позивач та ОСОБА_2 одружились 23.11.1969 (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_2 помер, а факт його смерті встановлено рішенням Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 6-7). За життя ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка перебувала у КСП "Земля Подільська", що підтверджено сертифікатом ВН №0331692 зареєстрованого за №392 від 10.06.1997 (а.с. 5). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на певне майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Таку спадщину ОСОБА_2 позивач прийняла, так як проживала з ним на момент смерті, а про інших спадкоємців невідомо, спадкова справа на чоловіка не заведена. Позивач не може оформити спадщину чоловіка так як відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на його ім`я, а за таких обставин нотаріусом було усно відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим, представником відповідача, було подано заяву про визнання позову.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач будучи дружиною померлого ОСОБА_2 і спадкоємцем першої черги за законом, прийняла його спадщину, інші спадкоємці відсутні. Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 встановлено. З життя ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка перебувала у КСП "Земля Подільська", що підтверджено сертифікатом ВН №0331692 зареєстрованого за №392 від 10.06.1997. Проте, звернувшись до нотаріуса позивач отримала усну відмову через непред`явлення оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому була вимушена звернутися за захистом своїх невизнаних прав до суду з вимогою визнати право на таке майно.

Однак, в силу припису ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Також представником відповідача було подано заяву про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради, яка перебувала у КСП "Земля Подільська" і згідно сертифіката ВН №0331692 зареєстрованого за №392 від 10.06.1997 належала ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після його смерті, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258259, 263265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місце проживання: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектари, що на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Земля Подільська" і згідно сертифіката ВН №0331692 зареєстрованого за №392 від 10.06.1997 належала ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО