Справа № 149/2101/17
Провадження №2/149/2/21
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника позивача Титули О.І.

відповідача ОСОБА_2 , його представника - адвоката Тарасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом Вінницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю

В С Т А Н О В И В:

Представник Вінницького обласного центру зайнятості, який є правонаступником Хмільницького міськрайонного центру зайнятості, звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, вказавши, що на підставі власної заяви від 02.02.2016 року відповідач отримав статус безробітного у Хмільницькому міськрайонному центрі зайнятості та йому була призначена в період з 09.02.2016 по 02.02.2017 р допомога по безробіттю на підставі поданих ним документів. Проте, центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, а саме щодо законності виплат відповідачу допомоги по безробіттю та на підставі інформації отриманої внаслідок обміну даними між управлінням Пенсійного фонду України виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в службі зайнятості, перебував у трудових відносинах з ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" з 06.04.2016 по 04.05.2016 р . Тобто, перебуваючи в трудових відносинах з вказаним товариством, відповідач не мав права на отримання допомоги по безробіттю, а тому незаконно отримана допомога підлягає поверненню. За період з 06.04.2016 по 04.05.2016 року відповідачу нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 1068,35 грн. Директором Хмільницького МРЦЗ було прийнято рішення про відшкодування з відповідача незаконно виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1068,35 грн. Відповідачу був надісланий лист та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю. Проте, останнім добровільно повернення коштів не здійснено. Враховуючи викладені обставини, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 1068,35 грн

Ухвалою суду від 14.08.2017 року відкрито позовне провадження у справі.

15.11.2017 року за заявою відповідача провадження зупинено.

16.06.2021 року провадження відновлено та призначено судове засідання.

02.07.2021 на підставі ст. 55 ЦПК України в даній цивільній справі замінено позивача на його правонаступника - Вінницький обласний центр зайнятості.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримує, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві. Крім того, додала, що в період перебування відповідача на обліку як безробітного, центр зайнятості звертався до товариства "Легіон" щодо працевлаштування відповідача, однак відповідді не надійшло, тому вони вимушені були звернутись за допомогою до Деснянського центру зайнятості про проведення розслідування. В результаті проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 приховав факт свого працевлаштування в період перебування на обліку в центрі зайнятості. Під час перебування в трудових відносинах з ТОВ "Легіон" ОСОБА_3 відвідував центр зайнятості та мав можливість повідомити про своє працевлаштування, однак цього не зробив. Виявивши, що відповідач працевлаштований, останньому направлялись листи про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 1068, 35 грн, однак вони були проігноровані.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує щодо позовних вимог, вказуючи, що дійсно він у 2013 році перебував у трудових відносинах з ТОВ "Агенство безпеки "Легіон", однак звільнившись звернувся до центру зайнятості з метою пошуку іншої роботи, подавши всі необхідні документи. Повторно, зокрема в період з 06.04.2016 по 04.05.2016 р.р. в трудових відносинах з охоронним товариством не перебував та будь-якого доходу не отримував. Вважає, що інформація про його працевлаштування є недостовірною, товариство видало наказ про його прийняття на роботу на підставі раніше збереженої інформації щодо нього. Також зазначив, що в лютому 2016 року перед тим як стати на облік як безробітний відбувся семінар на якому було повідомлено присутніх про наслідки одночасного працевлаштування та перебування на обліку. Крім того, в 2016 році у зв"язку з хірургічним втручанням за станом свого здоров"я він не міг працювати охоронником.

Представник відповідача також заперечує щодо позовних вимог, зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про отримання ОСОБА_2 в період з 06.04.2016 по 04.05.2016 р.р. доходів у зв"язку з працевлаштуванням у ТОВ "Агенство безпеки "Легіон". Зазначила, що відповідач про своє працевлаштування в ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" дізнався з повідомлення, яке направлялось на його адресу позивачем, що стало підставою для його звернення до правоохоронних органів. В матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про дійсне працевлаштування особи, оскільки в трудовій книжці відсутні відповідні записи, в наказах, що містяться в матеріалах справи відсутні підписи відповідача про ознайомлення з їх змістом, тому вважає, що позовні вимоги не доведені.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 02.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького МРЦЗ з заявою про надання статусу безробітного та про призначення виплат допомоги по безробіттю (а.с. 5, 7). В цей же день ОСОБА_4 був ознайомлений з пам`яткою служби зайнятості про відповідальність за несвоєчасне подання або подання недостовірних відомостей про обставини, що впливають на умови призначення допомоги по безробіттю, про що свідчить його підпис у вказаній пам`ятці (а.с. 6)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування навипадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до Акту № 94 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення" від 20.06.2017 року, складеного Деснянським районним центром зайнятості, встановлено, що з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було проведено розслідування страхового випадку та встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування на обліку в службі зайнятості, перебував у трудових відносинах з ТОВ «"Агенство безпеки "Легіон"» з 06.04.2016 по 04.05.2016 року включно (а.с. 8)

Зазначене також підтверджується наказом №14-к від 06.04.2016 про прийняття ОСОБА_2 на посаду охоронника та наказом №18-к від 04.05.2016 р про звільнення ОСОБА_2 (а.с. 9,10), а також довідкою про отриманий дохід за квітень-травень 2016 р (а.с. 11)

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення", особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту), або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення.

Згідно вимог ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:при укладенні трудового договору з фізичною особою.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до вимог ст. 48 КЗпП України (що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Згідно п.п. 1.1, 1.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 , трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. При влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

У відповідності до п. 7.1. Інструкції на підприємстві ведеться а) книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них та б) книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників. У цій книзі реєструються всі трудові книжки, що прийняті від працівників при влаштуванні на роботу, а також трудові книжки і вкладиші до них із записом серії і номера, що видані працівникам знову. У разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 , останній протягом 2013-2014 р.р перебував в трудових відносинах з ТОВ "Агенство безпеки "Легіон", а з 09.02.2016 по 04.11.2016 р.р. отримував допомогу по безробіттю (а.с. 142-143)

Позивач як на підставу своїх вимог посилається на наявність наказів про прийняття та звільнення з роботи ОСОБА_2 , а також довідки про отрманні ним доходи, вважаючи їх достатніми для доведення факту працевлаштування особи.

Однак, на думку суду, вказані докази беззаперечно не доводять наявність трудових відносин ОСОБА_2 з ТОВ "Агенство безпеки "Легіон" протягом 06.04.2016 - 04.05.2016 р.р.

Так, наказ №14-к про прийняття на роботу ОСОБА_2 видавався на підставі заяви останнього, яка в матеріалах справи відсутня. З наказами про прийняття на роботу та звільнення відповідач не ознайомлений, про що свідчить відсутність його підписів на вказаних документах.

Крім того, як зазначалось вище, основним документом про трудову діяльність особи являється трудова книжка, яка на період перебування особи у трудових відносинах зберігається у роботодавця, а після їх припинення видається особі. Інформація про видану особі трудову книжку заноситься до книги обліку руху трудових книжок в якій також розписується працівник про її отримання.

При проведенні розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення Деснянським районним центром зайнятості перевірка проведена поверхово. Доказів, які б безаперечно підтверджували перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з товариством в період з 06.04.2016 по 04.05.2016 року, як то копії заяви про прийняття на роботу, копії трудової книжки, копії книги обліку трудових книжок з підписом ОСОБА_3 про отримання ним трудової книжки, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що позовні вимоги Вінницького обласного центру зайнятості не доведені, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог Вінницького обласного центру зайнятості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду на протязі 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення - 21.01.2022

Суддя Робак М. В.