Справа № 211/3812/21
Провадження № 2/211/700/22
У Х В А Л А

іменем України

21 січня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Бехало В.В.,

у відсутність - учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької районної ради Дніпропетровської області, про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Криворізької районної ради Дніпропетровської області та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 31 706,33 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат в сумі 771,41 грн.; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 26 800,96 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., посилаючись на відсутність розрахунку з нею відповідачем при звільненні.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року зобов`язано посадову особу Криворізької районної ради Дніпропетровської області надати відомості про наявність заборгованості перед ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані виплати по заробітній платі за березень та квітень 2021 року ОСОБА_1 ; середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконану на підставі даних про заробіток за березень-квітень 2021 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас згідно із частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, для визначення юрисдикційної належності спору у справі, необхідно з`ясувати, чи пов`язаний спір з прийняттям, проходженням чи звільненням особи з публічної служби, у цьому випадку - зі служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493-ІІІ) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону № 2493-ІІІ).

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (абзац п`ятий частини першої статті 10 Закону № 2493-ІІІ).

Проведення конкурсу, випробування та стажування при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу (частина друга статті 10 Закону № 2493-ІІІ).

Отже, за загальним правилом прийняття на службу в органи місцевого самоврядування, окрім виборних посад, проводиться на конкурсній основі.

Як вбачається з копії трудової книжки, ОСОБА_1 була прийнята на посаду спеціаліста з правових питань відділу з питань фінансового та правового забезпечення діяльності районної ради з випробувальним терміном два місяці, як така, що пройшла за конкурсом. 11.06.2015 ОСОБА_1 приведено до складання присяги посадової особи місцевого самоврядування, а 22.07.2015 та 03.12.2020 їй було присвоєно чергові ранги посадової особи місцевого самоврядування. З 02.08.2017 ОСОБА_1 було переведено на посаду головного спеціаліста з правових питань цього ж відділу, а 12.05.2021 звільнено зав власним бажанням (а.с. 8-10 - копія трудової книжки).

Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу посадової особи органу місцевого самоврядування, тому її діяльність можна вважати проходженням публічної служби.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року по справі № 192/1855/17 (провадження № 14-569цс18).

В порядку пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин суд вважає, що спір у справі підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд вважає необхідним провадження у справі закрити.

При цьому суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина 2 статті 256 ЦПК України).

Керуючись ст. 255-256 ЦПК України, суд

постановив:

провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 до Криворізької районної ради Дніпропетровської області, про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 січня 2022 року.

Суддя Н.Г.Середня