провадження №2/279/105/22
Справа № 279/4891/21
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
судді Коваленко В.П.
секретаря Петрук О. І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу 279/4891/21 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімп Мані", акціонерного товариства "Альфа-Банк" , про захист прав споживача, та визнання недійсним договору споживчого кредитування, вчиненого під впливом помилки , -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сімпл Мані" та акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якому просила визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір №SM-00030669 від 06 травня 2019 року , укладений з відповідачем " ОСОБА_3 " та визнати недійсним договір відступлення вимоги щодо заборгованості укладений між товариствами "Сімпл Мані" та "Альфа-Банк .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги довірительки з підстав викладених у позовній заяві.
Представник ТОВ "Сімпл Мані" в судове засідання не з"явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.Представник АТ "Альфа- Банк" в засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити в позові з підстав, виклакдених у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
30 вересня 2019 року між ТОВ "Сімпл Мані " та АТ "Альфа-Банк" було укладено договір факторингу (а.с.9) , відповідно до якого ТОВ "Сімпл Мані" відступило для АТ "Альфа-Банк" прави вимоги в тому числі і по кредитному договору.
Згідно заключення ЛКК Коростенської міської поліклініки (а.с.29) № 769 від 21 липня 2010 року ОСОБА_2 має захворювання - глухонімота, а тому звільняється від зовнішнього незалежного оцінювання, є інвалідом (а.с.25).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У відповідності до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостоюст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його волі (ч.3ст.203 ЦК України),є однією з вимог, необхідних для чинності правочину. Таким чином відсутність вільного вираження внутрішньої волі особи є підставою для визнання недійсним правочину.
Відповідно до положень ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.
Як роз`яснено у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина першастатті 229 ЦК України).
Відповідно достатей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину.
Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які засвідчують існування помилки, неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно мала місце і вона має істотне значення.
Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору, а й за іншими обставинами, наприклад: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено ,що позивачка оспорює вказаний правочин, посилаючись на те,що маючи таку фізичну ваду як глухонімота , вона не мала можливості зрозуміти всі істотні умови договору. Перед укладенням кредитного договору позивач підписала паспорт споживчого кредитування, який містить усю інформацію, де вказано всю інформацію про кредитування. Позичальник була ознайомлена із графіком платежів, достеменно розуміючи яку суму вона повинна сплатити щомісячно та під який процент вона отримує кредитні кошти .Даних про визнання позивача обмежено дієздатною суду не надано.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що, позивач ОСОБА_2 неправильно розуміла зміст укладеного правочину, кошти отримала, використала їх на власний розсуд для своїх потреб.
За таких обставин суд приходить до висновку , що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуваний кредитний договір вчинявся позивачкою під впливом помилки, що нею неправильно сприймалися фактичні обставини правочину, що вплинуло на її волевиявлення, тобто, не доведені обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263,265,268 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст.203, 215, 230 ЦК України , - суд
У Х В А Л И В:
В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімп Мані", акціонерного товариства "Альфа-Банк" , про захист прав споживача та визнання недійсним договору споживчого кредитування, вчиненого під впливом помилки відмовити .
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Коваленко В.П.