Справа № 443/231/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору від 24 березня 2006 року, який був укладений між банком та ОСОБА_4 . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору останній отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який надалі було збільшено до 9500 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, його заборгованість станом на день смерті складала 7175,93 грн. 04 травня 2020 року банком скеровано претензію кредитора до Жидачівської державної нотаріальної контори. 05 червня 2020 року Жидачівська державна нотаріальна контори повідомила позивача банк про те, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 09 жовтня 2021 року банк направив відповідачу претензію про задоволення вимог кредитора та сплату заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2006 року, проте, вона ніяким чином на вказану претензію не зреагувала. В зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

05 квітня 2022 року ухвалою суду справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі та зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору, надати належним чином завірену копію спадкової справи №186/19, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.116/.

10 травня 2022 року до суду з Жидачівської державної нотаріальної контори надійшли копії матеріалів спадкової справи № 186/2019 до майна померлого ОСОБА_4 /а.с.120/.

Відповідач по справі належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2006 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку /а.с.78/.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також, з виписки по кредитному рахунку ОСОБА_4 убачається, що останній отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в липні 2012 року був збільшений до 9500 грн.; при цьому з квітня 2006 року по червень 2019 року відбувалося користування кредитними коштами шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, після всіх цих операцій його заборгованість станом на червень 2019 року становила 7175,93 грн. /а.с.77, 30-76/. Отже, сума боргу - 7175,93 грн., складається із заборгованості за тілом кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 41 від 10 квітня 2019 року /а.с.93/.

З матеріалів спадкової справи № 186/2019 убачається, що 21 травня 2019 року із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 до Жидачівської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 , яка діє від імені їхніх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мати померлого ОСОБА_5 відмовилась від належної їй за законом частки в користь дітей померлого /а.с.123,124/.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являються дітьми померлого ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 /а.с.133,134/.

28 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 , яка діяла від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримала два свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Матусек В.В., з яких убачається, що 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 успадкував його син ОСОБА_2 та 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 успадкувала його донька ОСОБА_3 /а.с.125,146,149/.

04 травня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» скеровано претензію кредитора до Жидачівської державної нотаріальної контори, в якій позивач просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7175,93 грн., повідомити АТ КБ «Приватбанк» чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини /а.с.94,95/.

05 червня 2020 року Жидачівська державна нотаріальна контори повідомила АТ КБ «Приватбанк» про те, що спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його неповнолітній син ОСОБА_2 та малолітня донька ОСОБА_3 /а.с.96/.

29 вересня 2021 року Жидачівська державна нотаріальна контори повідомила АТ КБ «Приватбанк» про те, що законним представником неповнолітніх спадкоємців померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_1 /а.с.97/.

09 жовтня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» направило ОСОБА_1 , яка діяла від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 претензію про задоволення вимог кредитора та сплату заборгованості за кредитним договором від 24 березня 2006 року в розмірі 7175,93 грн. /а.с.98,99/. Відповідач ніяким чином на вказану претензію не зреагувала.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини 2 статті 1281 ЦК України.

На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 620/136/17.

АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємців померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса із дотриманням строків встановлених статті 1281 ЦК України.

Беручи до уваги, що 28 січня 2020 року спадкоємці ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, а 04 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Жидачівської державної нотаріальної контори претензію кредитора, суд приходить до висновку, що позивач пред`явив вимоги до спадкоємців у строк, який визначений вимогами частини 2 статті 1281 ЦК України. При цьому, із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» звернулося 14 лютого 2022 року, тобто в межах загального строку позовної давності.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями та прийняли спадщину, зобов`язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора відповідно до статей 1281, 1282 ЦК України, оскільки вартість квартири у будь-якому випадку буде більшою, ніж сума боргу 7175,93 грн.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є підставним, і тому, підлягає задоволенню.

Також, на виконання вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00 грн., сплачений за подачу позову до суду /а.с.1/.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка діє від імені малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 7175 гривень 93 коп. боргу та судовий збір у розмірі 2481 гривень 00 коп. Всього стягнути 9656 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКП: НОМЕР_3 ).

Суддя:

Оригінал рішення.