справа № 274/534/22
провадження № 2/0274/760/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( заочне)

27.05.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Житомирського державного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення боргу за навчання,-

В с т а н о в и в :

28.01.2022 представник Житомирського державного університету імені Івана Франка звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість за надані освітні послуги в сумі 4320,00 грн., 148,61 грн. інфляційних збитків та 3% річних в сумі 71,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник вказує, що 14.09.2020 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та ОСОБА_1 було укладено договір № 557 про навчання в університеті з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. ОСОБА_1 була зарахована на навчання до Університету наказом № 269 к/ос від 14.09.2020 року та з 15 вересня 2020 року приступила до навчання згідно навчального плану.

Відповідно п. 5.2 договору №557 вартість за період навчання 2020-2021 р.р. становить 23820,00 грн. Згідно п. 5.3 договору відповідачка повинна була здійснювати щомісячну оплату, що відповідає 1/12 плати за рік. 30.06.2021 року за порушення умов договору, відповідачка була відрахована наказом №205-К(ос) від 29.06.2021 року.

Фактично відповідачка навчалася в Університеті з 15.09.2020 р. по 30.06.2021 року. За вказаний період відповідачці, згідно умов Договору №557 від 14.09.2020 р. нараховано 23820,00 грн плати за навчання. З нарахованої суми відповідачкою сплачено 19500,00 грн. Після відрахування залишилася заборгованість перед Університетом за надані освітні послуги в розмірі 4320,00 грн., яка відповідачкою не сплачена у добровільному порядку до теперішнього часу, в зв`язку з чим представник позивача змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.02.2022 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с. 20-21).

15.02.2022 представником Житомирського державного університету імені Івана Франка надано суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги позивач підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.24).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачка повідомлена належним чином.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України та за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.09.2020 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та ОСОБА_1 було укладено договір № 557 про навчання в університеті з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року (а.с. 12).

Відповідно до Договору Університет взяв на себе зобов`язання надати відповідачці освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти.

ОСОБА_1 була зарахована на навчання до Університету наказом № 269 к/ос від 14.09.2020 року та з 15 вересня 2020 року приступила до навчання згідно навчального плану (а.с.10).

Відповідно п. 5.2 договору №557 вартість за період навчання 2020-2021 р.р. становить 23820,00 грн. Згідно п. 5.3 договору відповідачка зобов"язана була здійснювати щомісячну оплату, що відповідає 1/12 плати за рік. 30.06.2021 року за порушення умов договору, відповідачка була відрахована наказом №205-К(ос) від 29.06.2021 року (а.с. 11).

ОСОБА_1 навчалася в Університеті з 15.09.2020 р. по 30.06.2021 року.

За вказаний період відповідачці, згідно умов Договору №557 від 14.09.2020 р. нараховано 23820,00 грн плати за навчання. З нарахованої суми відповідачкою сплачено 19500,00 грн.

Після відрахування залишилася заборгованість перед Університетом за надані освітні послуги в розмірі 4320,00 грн., яка відповідачкою не сплачена у добровільному порядку до теперішнього часу (а.с.13-15).

03.06.2021 року позивачем на адресу ОСОБА_1 направлялася вимога про погашення боргу, яка залишена відповідачкою без уваги (а.с. 8,9).

Протягом періоду навчання Університет належним чином виконав всі взяті на себе зобов`язання перед відповідачкою. В свою чергу відповідачка взяла на себе обов`язок своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу та виконувати вимоги освітньої програми, які належним чином не виконала.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідачка не подала до суду доказів та не навела переконливих доказів правомірності своїх дій по простроченню виконання своїх зобов`язань за договором про надання освітніх послуг, суд вважає за можливе позов задовольнити і вирішує питання щодо стягнення з відповідачки на користь позивача боргу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн.( а.с.6).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13,76-81,89,141,211,223,247,258,2693-265,280-282,354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов Житомирського державного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення боргу за навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка, заборгованість по оплаті за навчання, що складає 4320,00 грн., інфляційних збитків в сумі 148,61 грн.; 3% річних в сумі 71,72 грн., всього в сумі 4540, 33 грн. та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Вдовиченко