Рішення

Іменем України

18 січня 2022 року місто Чернігів

Справа №750/13387/21

Провадження №2/751/236/22

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Шишова А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, Державна казначейська служба України

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок протиправної бездіяльності і тривалим невиконанням судового рішення,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року в межах розумного строку, що призвело до моральної шкоди в сумі 70 000 грн; стягнення з державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 70 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що він має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Чернігівським окружним адміністративним судом 25.03.2021 у справі №620/4870/20 ухвалено рішення, яким адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради щодо нарахування та виплати йому у 2020 році грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 1390, 00 грн. Зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше проведених виплат. Проте, відповідач в добровільному порядку рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 не виконує, а тому 22.06.2021 він звернувся до відділу примусового виконання рішень і було відкрито виконавче провадження. Проте жодних дій з боку відповідача не вживалось, рішення суду не виконується, чим спричиняє тяжкі душевні страждання, підриває з боку держави основи допомоги та підтримки учасників бойових дій та їх родин, як наслідок всіх військовослужбовців. Зазначає, що тривалість розгляду справи з квітня 2021 року і, як наслідок, тривале невиконання рішення суду та відновлення порушеного права становить більше 7 місяців. Внаслідок протиправних дій відповідача у нього погіршився стан здоров`я, йому завдано моральних страждань. Розмір відшкодування моральної шкоди, з врахуванням 3% річних та інфляційних, складається із 2 500 євро (справа Ю.М.Іванов проти України), що за курсом Нацбанку на час подання позовної заяви до суду становить 70 000 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16 грудня 2021 року відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк від відповідача - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, надійшов відзив (а.с.45-50), де просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 у справі №620/4870/20 стосується стягнення недоотриманих коштів на користь позивача та ніяким чином не стосується питання наявності чи відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Вважає, що позивач не довів факту заподіяння йому саме моральної шкоди. Крім того, ще до відкриття виконавчого провадження Управління здійснило перерахунок позивачу вищевказаної допомоги і 22.12.2021 в розмірі 6 800 грн виплачена повністю. Вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році, який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду. Відповідно до п. 5 Порядку бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням пріоритетності напрямів. Виплата допомоги стягувачу у зазначеній вище справі буде здійснена Департаментом у черговості, яка визначена п. 7 Порядку. Сума реальних збитків позивача у зв`язку з порушенням законодавства України Департаментом, встановленим у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 у справі №620/4870/20 становить 6 800,00 грн 00 коп та вже присуджена й стягнута на користь позивача, а тому не може стягуватись на користь позивача повторно. Будь-яких інших реальних збитків позивачем не доведено.

Також, у встановлений строк від відповідача - Державної казначейської служби України, надійшов відзив (а.с.71-73), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради не є державним органом, тому у разі заподіяння ним шкоди не поширюються положення ст. 56 Конституції України, ч. 2 ст. 1167 та ст. 1173 ЦК України. Позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями органів місцевого самоврядування та душевними стражданнями, погіршення стану здоров`я, на які посилається позивач, останнім не надано жодних доказів того, що погіршення стану здоров`я виникло внаслідок дій відповідачів. Також, позивач не навів жодних суттєвих доказів в обґрунтування моральної шкоди та не надав її розрахунку, не зрозуміло з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 70 000 грн. Крім того, позивач помилково вважає про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних з державного бюджету, оскільки саме боржник (суб`єкт, що прострочив виконання грошового зобов`язання) повинен нести відповідальність за прострочення грошових зобов`язань.

У встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.26).

25.03.2021 року Чернігівський окружний адміністративний суд постановив рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2020 році грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 1390, 00 грн. Зобов`язав Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше проведених виплат (а.с.16-19).

На підставі заяви ОСОБА_1 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65854874 з виконання виконавчого листа №620/4870/20 від 25.03.2021 (а.с.21-22).

Згідно відомостей Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 року зроблено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня за 2020 рік, яка становить 6 800,00 грн (а.с.52).

Згідно повідомлення від 08.09.2021, 08.10.2021, 08.11.2021, 06.12.2021 Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради інформував Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань (а.с.61-64).

Також згідно довідки Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради від 29.12.2021 ОСОБА_1 22.12.2021 перераховано частину щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня за 2020 рік, яка становить 6 800,00 грн на особовий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.65).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).

Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст.1173,1174 ЦК України.

Згідно зі ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст.1174 ЦК України.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи ст.ст.1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40).

Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66).

ЄСПЛ також зазначив, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203 - 204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презумується.

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 у справі №620/4870/20 набрало законної сили 25.04.2021. Виконавче провадження з виконання виконавчого документа, виданого на виконання указаного рішення, відкрито 22.06.2021.

22 грудня 2021 року нараховану допомогу в розмірі 6 800 грн виплачено ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням значного строку виконання судового рішення, тобто більше 7 місяців, що є тривалим періодом і в розумінні ст.1174 ЦК України є самостійною підставою для відшкодування, заподіяної шкоди, та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я внаслідок виплати у заниженому розмірі вищевказаної допомоги. Також не надано доказів приниження честі й гідності позивача внаслідок недоплати допомоги.

З огляду на тривалість невиконання судового рішення, розмір заборгованості та строки її погашення, ступінь вини відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, характер та тривалість моральних страждань позивача, глибину його душевних страждань, втрату звичайного способу життя у зв`язку із необхідністю вивчення нормативно-правових актів та звернення до суду, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача 1 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Зрештою, слід зазначити, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Згідно ч.1 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування», шкода, яка заподіяна фізичним особам в результаті бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету.

Місцеві ради (органи місцевого самоврядування) мають статус органів, які реалізують надані державою функції і повноваження у сфері управління. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.172 ЦК України).

Тобто, у разі завдання шкоди органом місцевого самоврядування, саме цей орган і повинен відшкодувати шкоду особі. Окрім того, відповідно до ст.176 ЦК України держава не відповідає за зобов`язаннями територіальних громад.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 459/274/17 (провадження № 61-25576сво18).

Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради не є державним органом, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку відповідних коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому при ухваленні судом остаточного рішення у справі судовий збір підлягає стягненню з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави у розмірі 908,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок протиправної бездіяльності і тривалим невиконанням судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 1 000 (одну тисячу) грн 00 коп у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

У задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України відмовити повністю.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп на користь ГУК у Черніг.обл/Новозав.р-н/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0025742, код класифікації доходів бюджету 22030101.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 18.01.2022.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд.19 м. Чернігів, 14017, )

Відповідач - Державна казначейська служба України (місцезнаходження: вул. Бастіонна, буд.6 м. Київ, 01601, ).

Суддя Н. В. Маслюк