Справа № 539/2287/17
Провадження № 2/539/15/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря Джадан І.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу.

У позові вказав, що 01 листопада 2014 року, між ним та відповідачем укладено договір № 157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу, строком на 1 рік.

Розмір орендної плати з урахуванням виплати повної вартості складає суму в національній валюті згідно із комерційним курсом, еквівалентному 2500 доларів США на місяць на момент оплати.

Між позивачем і відповідачем було досягнути згоди з усіх істотних умов договору. При цьому було досягнуто домовленості про те, що договір оренди спочатку буде укладатись у простій письмовій формі, пізніше, при наявності у відповідача вільного часу, договір оренди мав бути посвідчений нотаріально

Позивач виконав умови договору та передав відповідачу згідно акту прийому - передачі транспортного засобу від 1 листопада 2014 р. в платне користування ескаватор-навантажувач марки JСВ 3-СХ, 1999 року випуску, реєстраційний номер № НОМЕР_1 .

На виконання умов договору відповідач здійснив часткове виконання договору здійснивши оплату за користування транспортним засобом за три календарних місяці трьома платежами по 2 500 доларів США кожен. Надалі орендна плата відповідачем не вносилась, договору нотаріально посвідчити не було можливості, зв`язок з відповідачем втрачений.

Відповідач умов договору оренди повністю не виконав та орендну плату у повному обсязі не сплатив. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, ОСОБА_4 відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов`язання передбачені договором щодо користування транспортним засобом з правом викупу та до теперішнього часу не виконав свій обов`язок.

Прохає суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором оренди транспортного засобу з правом викупу, що складає грошову суму коштів у розмірі 22 500 доларів США, заборгованість по пені в розмірі 2 250 доларів США та 3% річних в розмірі 187 доларів США.

Ухвалою суду від 25.05.2022р. позов в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 2 250 доларів США та 3% річних в розмірі 187 доларів США залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, мотивуючи тим, рішенням Лубенського міського суду від 15.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним, позов задоволено. Визнано дійсним договір №157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу від 01 листопада 2014 року, предметом якого є екскаватор - навантажувач марки ІСВ 3-СХ, 1999 року випуску, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , загальною масою 7600 кг., жовтого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судового збору.Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 23892 грн. 56 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Полтавського апеляційного суд від 11 лютого 2021 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2020 року та додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору оренди транспортного засобу дійсним - відмовлено. Таким чином, договір оренди транспортного засобу недійсний, що тягне за собою припинення всіх зобов`язань за договором.

Дослідивши матеріали справи, докази, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню не підлягає наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 01 листопада 2014 року, між позивачем та відповідачем укладено договір № 157/14 оренди транспортного засобу з правом викупу строком на 1 рік.

Розмір орендної плати з урахуванням виплати повної вартості складає суму в національній валюті згідно із комерційним курсом, еквівалентному 2500 доларів США на місяць на момент оплати.

На виконання вимог договору за час експлуатації транспортним засобом відповідач здійснив 3 платежі по 2 500 дол. США. Після чого платежі за договором не здійснював.

В зв`язку з неналежним невиконанням умов договору № 157/14 від 01 листопада 2014 року позивач просив суд стягнути заборгованість в сумі 22 500 дол. США.

Разом із тим, в провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходилась справа № 539/3720/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору № 157/14 від 01 листопада 2014 року.

Справа неодноразово перебувала в провадженні судів різних інстанцій.

Рішенням Лубенського міського суду від 15.10.2020 року позов задоволено.

Однак, постановою Полтавського апеляційного суд від 11 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 липня 2021 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суди апеляційної та касаційної інстанції виходили з недоведеності факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення укладеного з відповідачем договору № 157/14 від 01 листопада 2014 року та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є умовою для визнання правочину дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків, що вимоги позивача, заявлені в межах цієї справи, які випливають з умов договору № 157/14 від 01 листопада 2014 року, не підлягають задоволенню.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про застосування наслідків нікчемності договору № 157/14 від 01 листопада 2014 року відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України, оскільки наведене питання не було предметом заявленого позову.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу з правом викупу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.05.2022.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко