Справа № 308/6158/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якого на підставі договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Бондарєв Олексій Григорович, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , від імені якого на підставі договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Бондарєв Олексій Григорович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку:

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України,позовна заява, крім іншого, має містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до відповідача із вказаним позовом в якому просить стягнути на його користь із ОСОБА_2 : витрати на лікування та медичні обстеження складають - 9 200 (дев`ять тисяч двісті) гривень; витрати на післяопераційну реабілітацію 70 000 (сімдесят тисяч) гривень; майнова шкода, - 3 200 (три тисячі двісті) гривень; втрата заробітку (доходу), внаслідок ушкодження здоров`я - 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень; моральна шкода - 100 000 (сто тисяч) гривень, а разом: 272 400 (двісті сімдесят дві тисячі чотириста) гривень.

При цьому, як вказано у позовній заяві відповідачем завдано ОСОБА_1 , вказану шкоду внаслідок ДТП.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, згідно з копією постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2022 року.

За вимог ст.ст. 3-5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

В той же час позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача майнової шкоди, однак в позові відсутні відомості про наявність в учасників ДТП 118.02.2022 року полісів обов`язкового страхування цивільного-правового страхування власників наземних транспортних засобів, що позбавляє суд можливості встановити, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність учасників ДТП відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та чи звертались учасники ДТП до страховика чи МТСБУ з питанням відшкодовування шкоди.

Матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо звернення із вимогами відшкодування шкоди до страховика ОСОБА_2 чи до МТСБУ ( у разі відсутності у нього полісу про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц(провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому в позові не зазначено, чи застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача та чи звертався позивач до страховика про виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми та незазначено докази цього (в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України). Тоді як відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до норм вказаного Закону та правових висновків Верховного Суду, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім цього, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. В постанові Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №752/19715/14-ц зазначено, що позивач визначає відповідача у справі самостійно. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Між тим, відповідна страхова компанія (чи в разі відсутності у відповідача відповідного полісу страхування - МТСБУ) в якості співвідповідача або третьої особи до участі у справі позивачем залучена не була.

Окрім, того як вказано вище позивач просить суд стягнути на його користь із відповідача матеріальну шкоду, що складається із витрат на лікування та медичні обстеження - 9 200 (дев`ять тисяч двісті) гривень, витрат на післяопераційну реабілітацію 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, майнова шкода, - 3 200 (три тисячі двісті) гривень, втрата заробітку (доходу), внаслідок ушкодження здоров`я - 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень, а також моральну шкоду - 100 000 (сто тисяч) гривень, що разом становить: разом: 272 400 (двісті сімдесят дві тисячі чотириста) гривень.

В порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому у позовній заяві міститься посилання на положення п.2) ч.1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», як підставу для звільнення від сплати судового збору.

П. 2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

В даному випадку позивач звільняється від обов`язку сплати судового збору, щодо частини заявлених ним вимог, а саме з огляду на вказане за вимогу щодо стягнення із відповідача на його користь: витрат на лікування та медичні обстеження - 9 200 (дев`ять тисяч двісті) гривень, витрат на післяопераційну реабілітацію 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, втрата заробітку (доходу), внаслідок ушкодження здоров`я - 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень.

Однак щодо вимоги про стягнення із відповідача на його користь майнової шкода, - 3 200 (три тисячі двісті) гривень, а також моральної шкоди - 100 000 (сто тисяч) гривень, то вказаною нормою пільга щодо звільнення від сплати судового збору не поширюється.

В даному випаду особа звернулася з позовом про відшкодування збитків завданих ДТП та стягнення моральної шкоди.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слід зазначити, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (Постанова КЦС від 28 листопада 2018р. у справі № 761/11472/15-ц).

Позивачем визначено ціну позову яка складає: 272 400 (двісті сімдесят дві тисячі чотириста) гривень. Разом із тим, при визначенні суми судового збору яка підлягає сплаті слід врахувати, що ціна позову вказана позивачем складається із наступного 9 200 грн. (витрати на лікування) + 70 000 грн. ( витрати на післяопераційну реабілітацію) + 3 200 грн. (майнова шкода) + 90 000 грн. (втрата заробітку (доходу) + 100 000 грн. (моральна шкода).

З урахуванням того, що позивач звільнений від справи судового збору за частиною позовних вимог, обрахування суми ціни позову з якої сплачується судовий збір слід здійснювати із 103 200,00 грн. ( 3 200 грн. (майнова шкода) + 100 000 грн. (моральна шкода). З огляду на вказане позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1 032 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895; Банк отримувача; Казначейство України(ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0007493; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.175,185,260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого на підставі договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги діє адвокат Бондарєв Олексій Григорович, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош