УХВАЛА

іменем України

20 січня 2022 рокуСправа №451/77/22
Провадження № 6/451/6/22

Радехівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Патинок О.П. ,

за участю секретаря Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів подання старшого державного виконавця Радехівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,

в с т а н о в и в:

20.01.2022 року старший державний виконавець Радехівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника-фізичної особи - ОСОБА_1 за межі України, де просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки с. Тетевчиці Червоноградського району Львівської області у праві виїзду за межі України та вилучити паспорт № НОМЕР_2 .

В обґрунтування подання покликається на те, що на примусовому виконанні у Радехівському ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавчий лист № 813/460/17 від 29.09.2017 року, виданий Львівським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь державного бюджету податковий борг у розмірі 3229, 05 грн. Cтаном на день звернення, згідно відміток на виконавчому документі боржником частково погашено борг в розмірі 1029 грн, залишок боргу - 2200,05 грн. ОСОБА_1 на виклик державного не з`явилася та не надала жодних документів, які б підтверджували сплату нею боргу, хоча вона була належним чином повідомлена по місцю проживання. За боржником ОСОБА_1 відсутня інформація про відкриті за нею рахунки, проте за боржником зареєстрований транспортний засіб, який згідно постанови про розшук майна боржника від 26.11.2021 р. оголошений в розшук, інформації про отримання боржником пенсії та про останнє місце роботи не знайдено. Згідно відповіді на запит до ДПС про перетин боржником державного кордону України встановлено, що боржником здійснено виїзд 10.04.2021 р.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 р. подання передано на розгляд судді Патинок О.П.

За ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Будучи повідомленим про розгляд подання, начальник відділу Радехівського ВДВС подав клопотання про слухання справи 20.01.2022 р. без участі державного виконавця (а.с.14).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

За приписами пункту 19 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження, з-поміж іншого, має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 3 вищевказаної статті, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Радехівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження ВП №64839330 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 жительки АДРЕСА_1 на користь державного бюджету податковий борг в сумі 3220,05 грн, згідно постанови по відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021р. (а.с.5).

До матеріалів справи долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з якого видно, що ОСОБА_1 повідомлена про відкрите виконавче провадження 15.03.2021 р. (а.с.6).

В обґрунтування подання, державний виконавець зазначив, що боржник на виклик державного виконавця не з`явилась та не надала жодних документів про сплату боргу, хоча була повідомлена 18.03.2021 р. по місцю свого проживання, проте більше спроб викликати боржника державний виконавець не здійснював. Докази, які були представлені для розгляду, свідчать про проведення примусових виконавчих дій, але не підтверджують факт ухилення від сплати заборгованості.

Крім того, до матеріалів подання долучений акт державного виконавця від 14.07.2021р. Як вбачається з акта, при виїзді за місцем проживання боржника ОСОБА_1 ліквідного майна на яке може бути накладено стягнення немає, проте в даному акті відсутній підпис боржника ОСОБА_1 чи відомості про відмову від підпису (а.с.12).

Відповідно до ч.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

За наведених вимог закону, суд не бере до уваги як допустимий доказ акт державного виконавця від 14.07.2021 р., оскільки із його змісту вбачається, що ОСОБА_1 проживає в с. Тетевчиці Радехівського району Львівської області, проте її присутність у Акті не відображена.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь - які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В обгрунтування подання, старший державний виконавець вказує на те, що ОСОБА_1 частково погасила борг, однак всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, державний виконавець не надав суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї постановою обов`язків.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, зокрема, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Радехівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України, оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, за відсутності доказів ухилення від виконання зобов`язань, подання не може бути задоволено.

Відмова у задоволенні подання не позбавляє права державного виконавця за наявності достатніх підстав, які вказують на ухилення боржником від виконання зобов`язань та після вчинення усіх виконавчих дій спрямованих на виконання виконавчого листа про стягнення коштів повторно звернутись з таким поданням.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 441 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Радехівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сеньчук О.С. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні, - в той же строк з часу отримання її копії.

Головуючий суддя Патинок О. П.