ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Харків

справа № 645/2672/17

провадження № 22-ц/818/865/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року, ухвалене у складі судді Горпинич О.В., -

у с т а н о в и в:

У червні 2017 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 21.06.2011 у розмірі 14524,18 грн та судовий збір.

Позов мотивований тим, що 21 червня 20011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Відповідач взятих на себе за договором зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.05.2017 має заборгованість у розмірі 14524,18 грн, яка складається з: 932,69 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10023,67 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400,00 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 667,82 грн. - процентна складова.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 в розмірі 14524,18 грн та 1600 грн судового збору.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Коротенка О.І. про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати. Зазначає, що сумі кредиту становить 200 доларів США, ФОП ОСОБА_1 розпочала підприємницьку діяльність у 2008 році на ринку "Барабашова" в розцвіт торгівлі і така маленька сума кредиту їй не цікава. Крім того, вказує на те, що вона взагалі ніколи не зверталася до банків України за кредитами. Справа була розглянута за її відсутності, а тому про рішення вона була не обізнана.

У додаткових письмових поясненнях Кураксіна О.І., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» наполягала на стягненні заборгованості за тілом кредиту, відсотків та штрафів. Зазначила, що відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік. Також 21.06.2011 року відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням карти "Кредитка Універсальна 30 днів пільгового періоду". Таким чином, сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування. Щодо порядку нарахування відсотків зазначила, що заборгованість за відсотками станом на 31.05.2017 складається з наступного: тіло кредиту - 932,69 грн; відсоткова ставка згідно Довідки - 36% на рік (3,0% на місяць, 0,1% в день); 30.06.2014 року виникла прострочка по відсоткам. Отже період за який необхідно стягнути заборгованість за відсотками - з 30.06.2014 по 31.05.2017 складає 1066 днів. Таким чином сума нарахованих відсотків складає - 994,25 грн (932,69 (тіло кредиту)*0,1% (відсоткова ставка):100*1066 (кількість дні). Щодо порядку нарахування штрафів представник банку зазначила, оскільки відповідачем підписана Довідка про Умови кредиту, а отже сторонами погоджено умови кредитування банк наполягає на стягненні штрафів: 500 грн - фіксована частина та 96,35 грн - процентна складова. Всього до стягнення підлягає 2523,29 грн (тіло кредиту - 932,69 грн, заборгованість за відсотками - 994,25 грн, штрафи 596,35 грн).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень до неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення заборгованості у розмірі 14524,18 грн.

Проте, судова колегія повністю погодитися з зазначеним висновком суду не може.

Судовим розглядом установлено, що 21.06. 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з якою відповідачем отримано кредит у розмірі 1000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом.

На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім анкети-заяви позичальника, надав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписану ОСОБА_1 , й Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 6, 7, 8-31).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.5-6) станом на 31.05.2017 має заборгованість у розмірі 14524,18 грн, яка складається з: 932,69 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10023,67 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 2400,00 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 667,82 грн. - процентна складова.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, попиту і пропозицій? які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що у анкеті-заяві від 21.06.201 року містяться анкетні дані відповідача, волевиявлення останньої на отримання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Також, матеріали справи свідчать про те, що у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить підпис відповідача, зазначена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, також розмір пені (пеня 1 та пеня 2) за порушення зобов`язань за Договором, який становить відповідно базову процентну ставку за користування кредитом/30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при наявності прострочення на суму більше 50 грн. Указаною довідкою також установлений розмір штрафів 500 грн + 5% від суми позову (а.с. 7).

Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, пеня, судова колегія вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом.

Згідно з наданим представником Банку розрахунку в письмових поясненнях щодо розміру відсотків, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 за період з 30.06.2014 по 31.05.2017 року складає 994,25 грн.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеняє одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Отже, одночасне стягнення штрафу і пені за порушення одного й того ж грошового зобов`язання не можливо.

Представник Приватбанку ОСОБА_2 в письмових поясненнях до апеляційної скарги наполягала на стягненні штрафів та зазначила, що до стягненню підлягає штраф у розмірі 596 грн 35 коп., з яких 500 грн фіксована частина, 96 грн 35 коп. процентна складова.

Тому з на користь Банку підлягає стягненню штраф у визначеному розмірі, а у стягненні пені належить відмовити.

Тому відповідно до письмових пояснень, представником Банку у Харківський апеляційний суд, судова колегія вважає за можливе зменшити розміру стягнутої пені з 1167,82 до 596,35 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції належить змінити в частині позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом та пені. Визначену судом першої інстанції заборгованість ОСОБА_1 перед Банком станом на 31.05.2017 за відсотками належить зменшити до 994,25 грн, за штрафами зменшити до 596,35 грн, у задоволені вимог про стягнення пені належить відмовити. Таким чином, розмір заборгованості за Кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року, що підлягає стягненню з відповідача на користь Банку належить зменшити з 14524,18 грн до 2523,29 грн.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатами розгляду апеляційної скарги позов Банку та апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволені на 17,37%. Отже з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 277,92 грн судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви. З АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 1983,12 грн судового збору з 2400,00 грн, сплачених при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з урахування ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1705,20 грн (1983,12-277,92).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року змінити. Зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року до 2523 (дві тисячі п`ятсот двадцять три) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь Донг Тхі Ха 1705 (одна тисяча сімсот п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 січня 2022 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді - І.В.Бурлака

Н.П.Пилипчук