РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 3438,39 грн., моральну шкоду в розмірі 108000,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов, в частині відшкодування матеріальної шкоди вимоги визнала повністю та не заперечила протии їх задоволення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд пришов до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивачу по справі ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором купівлі-продажу квартири від 26 березня 2016 року, посвідченим Матвєєвою О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №651, з якого вбачається, що ОСОБА_3 продав та передав, а ОСОБА_1 купив та прийняв квартиру АДРЕСА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275157939 від 16.09.2021 вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

У період з 18 червня 2020 року по 20 жовтня 2020 року тривало затоплення квартири, у якій проживає позивач, з квартири, яка знаходиться над квартирою позивача та належить відповідачу по справі.

З дослідженого в судовому засіданні акту про виявлення причини замокання стіни вих.№08 від 19 серпня 2020 року, виконаного ФОП ОСОБА_4 вбачається, що на замовлення ОСОБА_1 , майстер ОСОБА_5 19 серпня 2020 року провів обстеження замокання стіни в туалеті квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Метою обстеження було визначення причини замокання стіни внаслідок якого на стіні утворився грибок і відлущилась штукатурка. В ході обстеження виявлено наступне. 1. У туалеті квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_5 протікала труба холодного водопостачання, яка примикає до стояка холодного водопостачання, що стало причиною протоку води на стіну туалету квартири АДРЕСА_5 . Рекомендовано для уникнення подальшого замокання стіни провести ремонт стояка холодного водопостачання та труб обложного водопостачання.

З дослідженого в судовому засіданні акту, складеного комісією ОСББ «Малятко!» від 15.09.2020 року №27 вбачається, що комісія в складі голови правління ОСББ «Малятко!» Покальчук Ольги Кузьмівни, бухгалтера ОСОБА_6 , сантехніка ОСОБА_7 провели обстеження квартири АДРЕСА_1 . Під час обстеження квартири було виявлено мокру стелю у ванній кімнаті та санвузлі. Штукатурка на місці, рівномірна, пошкодження немає. Обстеження проводили 27.08.2020 р.

З дослідженого в судовому засіданні акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 07 жовтня 2020 року, складеного слюсарем-сантехніком ОСОБА_8 , за підписом ОСОБА_9 (мешканець кв. АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_10 (мешканець кв.188) вбачається, що 18 червня 2020 року в будинку АДРЕСА_3 залиття водопостачання, протікання водопровідної труби. Пошкоджено стелю і стіни в туалеті та ванній кімнаті (4,30 м.кв.), дверні рами (2 шт.), витяжний вентилятор, з`явився грибок. Причиною залиття, що трапилося на системі ХВП є корозія та витікання води (тривалістю 70 днів). Невчасне встановлення місця протікання через відсутність доступу і огляду труби (була заложена лицювальною плиткою). За зовнішнім оглядом потрібно ремонт стін, стелі, дверей, витяжного вентеля, протікання було з кв. АДРЕСА_4 .

Загальний розмір матеріальної шкоди, яку позивач поніс у зв`язку з залиттям квартири становить 3438,39 грн. та підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З системного аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв`язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить що висновку, що залиття відбулося з вини відповідача, яка не забезпечила справність обладнання водопостачання у квартирі, яка належить їй на праві власності, а тому заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 761/20404/14-ц звернув увагу на наступне. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд відхиляє доводи про погіршення стану здоров`я позивача саме у зв`язку з затопленням. Зокрема позивачем не доведено, що загострення гіпертонічної хвороби перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з подією затоплення, а тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн. згідно квитанції, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354

ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_2 матеріальну шкоду в розмірі 3438,39 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов