Справа № 127/4044/20
провадження № 2/136/239/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2022 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою:

- визначити позивачу додатковий двохмісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , а після смерті її спадщину прийняв брат позивача ОСОБА_3 і внаслідок чого нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було раніше успадковане від матері. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, у шлюбі не перебував, дітей чи інших близьких родичів не мав. Позивач, який відбував покарання у місці позбавлення волі у період з 29.09.2004 по 26.04.2012 не міг подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а також деякий час збирав документи на підтвердження родинних зв`язків з братом. Позивач вважає поважними обставини, які перешкоджали йому вчасно прийняти спадщину, а тому викладені обставини стали підставою для звернення до суду.

Згідно ухвали Вінницького міського суду від 19.05.2020 цивільну справу передано до Липовецького районного суду Вінницької області за підсудністю.

Ухвалою суду від 14.07.2020 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 04.11.2020 витребувано матеріали спадкової справи ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 15.03.2021, на задовольнити клопотання представника позивача, замінено неналежного відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради на належного ОСОБА_2 , яка проживала з ОСОБА_3 5 років.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Ухвалою суду від 11.04.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання на нього не з`явилася.

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 37). За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 14.09.2004 за яким зробила розпорядження все своє майно, на яке вона має право, і що могло належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_3 (а.с. 39). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Скитківської сільської ради, позивач був сином ОСОБА_4 та з 23.04.2002 проживав з матір`ю в одному будинку до дня позбавлення його волі 19.09.2004 (а.с. 38 на звороті). Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 14.02.2005 позивача було засуджено до 10-ти років позбавлення волі (а.с. 45-47). Протягом цього часу брат позивача прийняв спадщину від матері та внаслідок чого нотаріусом було видано йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно (а.с. 54-56). Отже, власником майна спільної з позивачем матері ОСОБА_4 став брат ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 136), а після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було раніше успадковане від матері. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, у шлюбі не перебував, дітей чи інших близьких родичів не мав. Разом з тим, як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 відповідач у визначений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття його спадщини, оскільки проживала зі спадкодавцем більше 5-ти років (а.с. 133). Проте, позивач, який відбував покарання у місці позбавлення волі у період з 29.09.2004 по 26.04.2012 не міг подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини брата, крім того він деякий час збирав документи на підтвердження родинних зв`язків з братом. Довідкою про звільнення підтверджується те, що позивач перебував у кріманально-виконавчій установі у протягом вищезгаданого строку (а.с. 9), а довідкою, виданою виконавчим комітетом Скитківської сільської ради від 14.11.2019 підтверджується той факт що на день смерті ОСОБА_4 18.09.2004 її сім`я складалася з синів: позивача та ОСОБА_3 (а.с. 11). Позивач стверджує, що оскільки був позбавлений волі за вироком суду з 29.09.2004 по 26.04.2012 він не мав можливості після смерті брата 03.06.2006 подати заяву про прийняття його спадщину, а тому просив суд визначити такі обставини поважними та надати можливість подати заяву про прийняття спадщини у двохмісячний строк. Натомість відповідач, яка вчасно подала таку заяву, як особа яка проживала зі спадкодавцем більше 5-ти років, все ж таки не висловила своїх заперечень на спростування обставин якими був мотивований позов позивача.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат ОСОБА_3 , а після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було раніше успадковане від матері.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, у шлюбі не перебував, дітей чи інших близьких родичів не мав.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 заяву про прийняття його спадщини, у визначений законом строк, подала до нотаріуса відповідач, оскільки проживала зі спадкодавцем більше 5-ти років.

Суд зауважує, що за приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ст. 1262 ЦК України), а особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є спадкоємцями четвертої черги на спадкування за законом (ст. 1264 ЦК України).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Однак, згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищевказаної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання заяви.

У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №717/1796/16-ц зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 02.09.2020 №761/10023/13-ц. Крім того, у листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено перелік причин пропуску строку, які можуть бути визнані судом поважними, а саме: «…тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних силах України тощо…».

Судом було встановлено, що за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 14.02.2005 позивача було засуджено до 10-ти років позбавлення волі. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , а після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке було успадковане від їх матері.

Проте, позивач, який відбував покарання у місці позбавлення волі у період з 29.09.2004 по 26.04.2012 не міг подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини брата, крім того він деякий час збирав документи на підтвердження родинних зв`язків з братом. Довідкою про звільнення підтверджується те, що позивач перебував у кріманально-виконавчій установі у протягом вищезгаданого строку, а довідкою, виданою виконавчим комітетом Скитківської сільської ради від 14.11.2019 підтверджується той факт що на день смерті ОСОБА_4 18.09.2004 її сім`я складалася з синів: позивача та ОСОБА_3 .

Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Суд вважає, що відбування позивачем покарання у місці позбавлення волі у період з 29.09.2004 по 26.04.2012, протягом якого рахувався шестимісячний строк для прийняття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його рідного брата ОСОБА_3 , є поважною причиною пропуску такого строку і обставинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визначення позивачу додаткового 2-ох місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258259, 263265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий двохмісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО