Справа № 346/347/22
Провадження № 2/346/602/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н. В.

з участю секретаря: Гайової Г. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ядицької сільської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 , про що їй 31 грудня 1991 року виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення від 11 грудня 1991 року № 276. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 11 травня 2021 року № 68651. Однак позивач зазначає, що свідоцтво про право власності втрачено.Позивач зазначає також те, що станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована і проживала ОСОБА_2 одна. Наведене підтверджується довiдкою П`ядицької сільської ради від 11 травня 2021 року № 49. Позивач посилається на п.6 Постанови Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», де передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зазначає, що на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживала ОСОБА_2 одна, яка не втратила права на частку в дворі, то їй однiй належить житловий будинок з господарськими спорудами. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що 21 вересня 2020 року складено вiдповiдний актовий запис за №103. Позивач зазначає, що померла лишила заповiт, який 17 квітня 1997 року посвідчений секретарем виконкому П`ядицькоi сiльської ради та зареєстрований в реєстрi за № 16, яким все своє майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на момент складання цього заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть їй в майбутньому заповіла їй, своїй внучці. Вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина по вищезазначеному заповіту на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що для оформлення спадщини після смерті баби, ОСОБА_2 вона звернулася до приватного нотаріуса iз заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що не подала прововстановлювальний документ на будинковолодіння, якого вона не мала у зв`язку з його відсутністю. Зазначає, що ОСОБА_2 , як голові колгоспного двору було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, однак його було втрачено, тому позивач подала оголошення в газету, де надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачене свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 видане на ОСОБА_2 , як голову колгоспного двору. Позивач просить суд прийняти рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача П`ядицької сільської ради, в судове засідання не з`явився, однак подав в суд клопотання, в якому просив розгляд справи провести у відсутності представника.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьки ОСОБА_5 (а.с.9). З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » ( а.с.9). Відповідно до копії заповіту від 17 квітня 1997 року встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті, все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все те, що вона за законом матиме на день своєї смерті заповідає своїй внучці ОСОБА_5 (а.с.10). Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що хнаходиться в АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала одна ОСОБА_2 . Наведене підтверджується довідкою П`ядицької сільської ради від 11 травня 2021 року № 49 (а.с. 14). Згідно з виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 11 травня 2021 року № 68651 вбачається, що житловий будинок з будівлями і спорудами за адресою по АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, голова двору ОСОБА_2 (а.с.15). З метою оформлення спадщини позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Трачук В.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_2 , однак отримала відмову у зв`язку з тим, що не подала документів, що встановлюють право власності на спадкове майно - житловий будинок з будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17). Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Склад та вартість майна належним чином підтверджені позивачем (а.с.16).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити та слід визнати за позивачем, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_2 . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 27.05.2022 року.

Суддя Махно Н. В.