Справа №464/2062/22
пр № 2-з/464/64/22
У Х В А Л А

30 травня 2022 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

Адвокати Полякова В.В., Селезень С.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулися до Сихівського районного суду м.Львова із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи: ОСОБА_2 державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 , в якій просять: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: № 31737425 від 06 жовтня 2016 року державного реєстратора Годовицько-Басівеької сільської-ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22 лютого 2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: № 31737425 від 06 жовтня 2016 року Державного реєстратора Годовицько-Басівеької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича на підставі договору іпотеки серія та номер 552, виданий 22 лютого 2008 року, видавник: Попович О.С. приватний нотаріус ЛМНО; поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2008 року № 548, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Поповичем О.С. Разом з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , та заборони реєстраторам державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати рішення щодо вказаної квартири, покликаючись, що накладення вказаного забезпечення є необхідним засобом забезпечення позову, який гарантуватиме ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача в разі задоволення позову і одночасно не становитиме надмірний тягар для власника квартири юридичної особи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 27 травня 2022 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що забезпечення позову можливе на будь-якій стадії розгляду справи. Однак застосування заходів забезпечення позову після ухвалення судового рішення у справі не є можливим, оскільки саме по собі забезпечення позову покликано створити належні умови для виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог, на стадіях судового розгляду, а не в процесі виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07 липня 2011 року у справі № 2-229/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GК від 22.02.2008 в розмірі 78 360 доларів 75 центів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки квартири від 22.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С., а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2008, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Поповичем О.С. від 22.02.2008 за реєстровим № 548, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Указане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 грудня 2011 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2012 року.

У даній справі заявник просить забезпечити позов, шляхом заборони АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , та заборони реєстраторам державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати рішення щодо вказаної квартири, на яку за рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, та така належить відповідачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тобто, вимоги зводяться до зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили.

При розгляді даної заяви, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує висновок, який зазначений у Постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 (провадження № 61-38051св18), в якому вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З урахуванням наведеного, заява про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії є необґрунтованою, оскільки суперечить главі 10 Цивільного процесуального кодексу України, направлена не на вжиття заходів забезпечення позову, а на зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не може вважатись законним, відтак вказана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 153, 258-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу.

Повне судове рішення складено та підписано 30 травня 2022 року.

Суддя Г.О.Шашуріна