Номер провадження: 22-ц/813/6044/22
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/12688/21

Номер провадження: 22-ц/813/6044/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

-суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

-позивач - ОСОБА_1 ,

-відповідач - Приватне страхове товариство «Страхова група «ТАС»,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного страхового товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного страхового товариства «Страхова група «ТАС» рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Огренич І.В. о 15 годині 40 хвилині 02 грудня 2021 року, повний текст рішення складений 02 грудня 2021 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути на його користь з Приватного страхового товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»): 1) страхове відшкодування у розмірі - 28 586,30 грн.; 2) відшкодування моральної шкоди у сумі - 10 000,00 грн.. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі - 10 000,00 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.10.2020 року він уклав договір добровільного страхування наземного транспорту з ПрАТ «СГ «ТАС» під назвою «Єврокаско 5 зірок» № FO-00546367, за умовами якого був застрахований його автомобіль «Toyota Prius», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , 2018 року випуску, VIN- НОМЕР_2 .

31.12.2020 року наступив страховий випадок - у застрахований автомобіль ззаду в`їхав інший автомобіль «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер - НОМЕР_3 , про що була подана відповідна заява зі схемою зображення зіткнення та викладенням обставин страхового випадку. Відповідачем зареєстрована відповідна справа №31005/51/2020/111 від 31.12.2020 р. за договором страхування № FO-00816641 із усіма необхідними документами.

Після надання позивачем всіх документів для здійснення страхової виплати відповідач почав пропонувати позивачу зменшити суму страхового відшкодування. Однак, в подальшому відповідач страхову виплату так і не здійснив, навіть на занижену суму, яку визначив самостійно.

Незаконною, необґрунтованою відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у: - душевних стражданнях пов`язаних з пошкодженням належного позивачу майна; - душевних стражданнях, пов`язаних з протиправною поведінкою відповідача; - приниженні честі, гідності та ділової репутації, зумовленої нахабним та відвертим обманом з боку відповідача.

За вищевказаних обставин ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з даними позовом (а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

ПрАТ «СГ «ТАС» у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити. Посилається на безпідставність позову. Вказує на те, що 01.10.2020 року між сторонам був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00546367 (далі - Договір). Перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку передбачений п. 12 договору. Згідно п. 12.12 договору ненадання Страховику документів, передбачених договором протягом 60-ти календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до п. 13.9.9. ст. 13 договору страховик не відшкодовує непрямі збитки, зокрема моральну шкоду (а. с. 57 - 58).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 ..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у загальному розмірі - 28 586,30 грн..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі - 2 000,00 грн..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі - 10 000,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 01.10.2020 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту «Єврокаско 5 зірок» № FO-00816641 (далі - Договір), за умовами якого застрахованим транспортним засобом є - належний позивачу автомобіль «Toyota Prius», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , 2018 року випуску, VIN- НОМЕР_2 .

Згідно із запропонованими тарифними планами відповідача (від одної до п`яти зірок), позивач замовив та оплатив найвищій ступінь страхового захисту - «5 зірок». Перед укладенням договору представники відповідача оглядали автомобіль позивача для встановлення можливості прийняття на страхування зазначеного автомобіля.

Відповідно до п. 21.1. Договору страховими ризиками є - ДТП, пожежа, стихійне лихо, ПДТО, НЗ, інші випадкові події.

Пунктом 12 Договору сторони обумовили перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку, а саме: письмова заява про настання страхової події та на виплату страхового відшкодування, за формою встановленою Страховикам (п. 12.1.); Договір (примірник Страхувальника) (п. 12.2.); документи, що посвідчують особу Страхувальника та особу, що отримуватиме страхове відшкодування (п. 12.3.); свідоцтво про реєстрацію ТЗ (п. 12.4.); документ, що підтверджує вартість відновлювального ремонту ЗТЗ (при «Пошкодженні ЗТЗ») із такого переліку: рахунок-фактура на оплату відновлювального ремонту, або наряд-замовлення та платіжне доручення, або фіскальний чек при оплату вартості відновлювального ремонту та акт передання-прийняття ЗТЗ (його складових) після відновлювального ремонту - для випадку, коли розмір страхового відшкодування розраховується на підставі документу СТО визначеною відповідно до умов обраного Пакету страхування або умов опції «Вибір СТО» (п. 12.5.); документи, що підтверджують факт здійснення та розмір застрахованих втрат, що передбачені ним Договором (якщо такі були понесені) (п. 12.6.); належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження представника Страхувальника (за наявності такого) (п. 12.7.); за ризиком «ДТП»: документ, що посвідчує особу, яка керувала ЗТЗ піл час ДТП та її посвідчення водія: схема ДТП, що видана підрозділом поліції на місці події із зазначенням лати, часу, місця події та пошкоджень, завданих ЗТЗ або, у випадках, передбачених чинним законодавством України, належним чином оформлене Повідомлення про ДТП («Європротокол»).

Згідно з п. 12.11. Договору документи надаються Страховику у формі оригінальних примірників або завірених належним чином копій, крім заяви, яка подається виключно у формі оригінального примірника особисто Страхувальником, шляхом звернення особисто до офісу Страховика.

Ненадання Страховику документів передбачених цим розділом Договору протягом 60-ти календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (п. 12.12. Договору).

За умовами укладеного договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача - 18 993 грн. страхової премії.

31.12.2020р. у позивача наступив страховий випадок, про що була подана відповідна заява із схемою зображення зіткнення та викладенням обставин страхового випадку. Відповідачем зареєстрована відповідна справа №31005/51/2020/111 від 31.12.2020 р. за договором страхування № FO-00816641 із усіма необхідними документами.

Згідно наданої потерпілим пам`ятки, у зв`язку із введенням карантинних обмежень в країні, прийом документів здійснювався виключно в дистанційному режимі. 11.01.2021 р. позивач також надіслав перелік документів, у тому числі й повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що вимагалося страховою компанією винуватця ДТП - ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»).

15.01.2021 р. позивач надав рахунок на оплату № 358 від 15 січня 2021р., складеного ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», на виконання ремонтних робіт та заміну пошкоджених деталей автомобіля на загальну суму - 28 586,30 грн..

Після надання позивачем всіх документів для здійснення страхової виплати, відповідач почав пропонувати позивачу зменшити суму страхового відшкодування, і самостійно звертався до ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» з метою отримання рахунку на ремонт на меншу суму - 24 406,07 грн. за тим же номером № 358, але вже від 18.01.2021 р..

05.02.2021 р. за листом вих. № 112 відповідач просить надати виключно реквізити для перерахування страхового відшкодування. У відповідь позивач повідомив відповідача, що всі документи і реквізити, які зазначені у рахунку ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», були передані відповідачу 15.11.2021 року.

15.02.2021р. позивач звернувся із заявою до відповідача з метою отримання інформації про стан розгляду його справи щодо отримання страхового відшкодування.

12.03.2021р. листом за вих. № 00720/0121 відповідач надав відповідь на заяву позивача, в якій повідомив про розрахунок страхового відшкодування на суму - 9 660 грн.. При цьому, доказів здійснення відповідачем страхової виплати у вказаній сумі матеріали справи не містять.

Листом за вих. № 470 від 02.04.2021 року відповідач просив позивача надати реквізити для здійснення страхового відшкодування.

08.04.2021р. листом за вих. № 07327/9121, 13.05.2021р. листом за вих. № 01400 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність схеми ДТП, виданого підрозділом поліції, як обов`язковий документ визначений п. 12.8. Договору страхування. Крім того, відповідач повідомив, що розрахунок страхового відшкодування не складався, а необхідні для цього документи не затверджувались та є неостаточними.

Доводи ПрАТ «СГ «ТАС» про те, що страхова виплата не була сплачена так як ОСОБА_1 ненадані передбачені п.12 Договору добровільного страхування документі, суд не прийняв до уваги, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що з моменту направлення ОСОБА_1 на адресу відповідача рахунку ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» - 15.01.2021 р. до відмови у виплаті страхового відшкодування письмових підтверджень (повідомлення, запит про необхідність подання будь-яких обов`язкових документів, яких не вистачає для розгляду страхового випадку) з боку відповідача не надходило.

12.04.2021 р. за вхід № 378 позивач звернувся до відповідача за роз`ясненнями щодо розрахунку страхового відшкодування. Відповіді на вказану заяву матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, суд вважав позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування (суми ремонту транспортного засобу визначеного в рахунку на оплату № 358 від 15 січня 2021 року, складеного ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» на виконання ремонтних робіт та заміну пошкоджених деталей автомобіля на загальну суму - 28 586,30 грн.) доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначив, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також ступеня вини відповідача, суд вважав за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі - 2 000 грн..

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважав, що підлягає стягненню з відповідача і судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі - 10 000,00 грн. (а. с. 75 - 79).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ПрАТ «СГ «ТАС» в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) судом не встановлено, чи подавав ОСОБА_1 до страхувальника передбачені п. 12.8 документи, а саме: - схему ДТП, яка видана підрозділом поліції на місці події із зазначенням дати,часу, місця події та завданих транспортному засобу пошкоджень; - належним чином оформлена повідомлення про ДТП («Європротокол»); 2) безпідставно стягнуто з страхової компанії відшкодування моральної шкоди. За умовами укладеного договору страхувальник не відшкодовує моральну шкоду; 3) безпідставно стягнуто витрати на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки суду не надано документів здійснення оплати послуг адвоката на суму - 10 000,00 грн.. Не надано акту виконаних робіт, з обсягом наданих послуг та потраченого на це часу (а. с. 88 - 89 зворотна сторона).

2.6 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи в апеляційному суді

Адвокат Масловський І.М., діючий від імені ОСОБА_1 , у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача вказує на те, що апелянт згадав про відсутність схеми ДТП, складеної працівниками поліції, тільки після спливу чотирьох місяців після ДТП. Крім того, цей документ слугує для визначення винної у скоєнні ДТП особи, а не для встановлення розміру страхового відшкодування. Складена вчасно позивачем схема ДТП наявна в матеріалах страхової справи, протягом тривалого часу не викликала у відповідача сумнівів та необхідності подання додаткових схем.

Щодо моральної шкоди то представник позивача посилається на те, що заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої не внаслідок настання ДТП, а внаслідок непрофесіональних дій та зухвалою поведінкою страхової компанії.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 100 - 100 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Приватному акціонерному товариству «Страхова група «ТАС» повернулося до суду з приміткою пошти - «вручено 22.02.2022 року».

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти - «адреса відсутній». Разом з тим, 31.03.2022 року від адвоката Масловського І.М., діючого від імені ОСОБА_1 , до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник позивача посилається на те, що апелянт згадав про відсутність складеної працівниками поліції схеми ДТП лише після спливу чотирьох місяців після настання ДТП. Крім того, вказаний документ слугує лише для встановлення винної у скоєнні ДТП особи, а не для визначення розміру страхового відшкодування. В матеріалах страхової справи наявна складена позивачем схема ДТП, яка була вчасно надана апелянту. Вимогу про стягнення моральної шкоди заявлено у зв`язку з непрофесіональними діями апелянта, а не у зв`язку із скоєнням ДТП. Всі необхідні документи щодо надання професійної правничої допомоги адвоката були надані суду, їх копії висилалися апелянту. Апелянт у суді першої інстанції не заперечував щодо правничої допомоги адвоката.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що сторони по справі освідомлені про надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (48 586,30 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судом обставини, визначені відповідно до них правовідносини

01.10.2020 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту «Єврокаско 5 зірок» № FO-00816641 (далі - Договір), за умовами якого застрахованим транспортним засобом є - належний позивачу автомобіль «Toyota Prius», державний реєстраційний номер - НОМЕР_1 , 2018 року випуску, VIN- НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 21.1. Договору страховими ризиками є - ДТП, пожежа, стихійне лихо, ПДТО, НЗ, інші випадкові події.

Пунктом 12 Договору сторони обумовили перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку, а саме: письмова заява про настання страхової події та на виплату страхового відшкодування, за формою встановленою Страховикам (п. 12.1.); Договір (примірник Страхувальника) (п. 12.2.); документи, що посвідчують особу Страхувальника та особу, що отримуватиме страхове відшкодування (п. 12.3.); свідоцтво про реєстрацію ТЗ (п. 12.4.); документ, що підтверджує вартість відновлювального ремонту ЗТЗ (при «Пошкодженні ЗТЗ») із такого переліку: рахунок-фактура на оплату відновлювального ремонту, або наряд-замовлення та платіжне доручення, або фіскальний чек при оплату вартості відновлювального ремонту та акт передання-прийняття ЗТЗ (його складових) після відновлювального ремонту - для випадку, коли розмір страхового відшкодування розраховується на підставі документу СТО визначеною відповідно до умов обраного Пакету страхування або умов опції «Вибір СТО» (п. 12.5.); документи, що підтверджують факт здійснення та розмір застрахованих втрат, що передбачені ним Договором (якщо такі були понесені) (п. 12.6.); належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження представника Страхувальника (за наявності такого) (п. 12.7.); за ризиком «ДТП»: документ, що посвідчує особу, яка керувала ЗТЗ піл час ДТП та її посвідчення водія: схема ДТП, що видана підрозділом поліції на місці події із зазначенням лати, часу, місця події та пошкоджень, завданих ЗТЗ або, у випадках, передбачених чинним законодавством України, належним чином оформлене Повідомлення про ДТП («Європротокол»).

Згідно з п. 12.11. Договору документи надаються Страховику у формі оригінальних примірників або завірених належним чином копій, крім заяви, яка подається виключно у формі оригінального примірника особисто Страхувальником, шляхом звернення особисто до офісу Страховика.

Ненадання Страховику документів передбачених цим розділом Договору протягом 60-ти календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (п. 12.12. Договору).

За умовами укладеного договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача - 18 993 грн. страхової премії.

31.12.2020 р. наступив страховий випадок, про що була подана відповідна заява із схемою зображення зіткнення та викладенням обставин страхового випадку. Відповідачем зареєстрована відповідна справа №31005/51/2020/111 від 31.12.2020 р. за договором страхування № FO-00816641 із усіма необхідними документами.

Згідно наданої потерпілим пам`ятки, у зв`язку із введенням карантинних обмежень в країні, прийом документів здійснювався виключно в дистанційному режимі. 11.01.2021 р. позивач також надіслав перелік документів, у тому числі й повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що вимагалося страховою компанією винуватця ДТП - ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»).

15.01.2021 р. позивач надав рахунок на оплату № 358 від 15 січня 2021р., складеного ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», на виконання ремонтних робіт та заміну пошкоджених деталей автомобіля на загальну суму - 28 586,30 грн..

Після надання позивачем всіх документів для здійснення страхової виплати, відповідач почав пропонувати позивачу зменшити суму страхового відшкодування, і самостійно звертався до ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» з метою отримання рахунку на ремонт на меншу суму - 24 406,07 грн. за тим же номером № 358, але вже від 18.01.2021 р..

05.02.2021 р. за листом вих. № 112 відповідач просить надати виключно реквізити для перерахування страхового відшкодування. У відповідь позивач повідомив відповідача, що всі документи і реквізити, які зазначені у рахунку ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», були передані відповідачу 15.11.2021 року.

15.02.2021р. позивач звернувся із заявою до відповідача з метою отримання інформації про стан розгляду його справи щодо отримання страхового відшкодування.

12.03.2021р. листом за вих. № 00720/0121 відповідач надав відповідь на заяву позивача, в якій повідомив про розрахунок страхового відшкодування на суму - 9 660 грн.. При цьому, доказів здійснення відповідачем страхової виплати у вказаній сумі матеріали справи не містять.

Листом за вих. № 470 від 02.04.2021 року відповідач просив позивача надати реквізити для здійснення страхового відшкодування.

08.04.2021р. листом за вих. № 07327/9121, 13.05.2021р. листом за вих. № 01400 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність схеми ДТП, виданого підрозділом поліції, як обов`язковий документ визначений п. 12.8. Договору страхування. Крім того, відповідач повідомив, що розрахунок страхового відшкодування не складався, а необхідні для цього документи не затверджувались та є неостаточними.

12.04.2021 р. за вхід № 378 позивач звернувся до відповідача за роз`ясненнями щодо розрахунку страхового відшкодування. Відповіді на вказану заяву матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини з договору добровільного страхування.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції частково не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг його висновків не спростовують.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У статті 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про страхування" визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування" договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (частини перша, друга й четверта статті 9 Закону України "Про страхування").

При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом (частина п`ятнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування (частини шістнадцята та сімнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 7.2.8 Умов добровільного страхування наземного транспорту (додаток 1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту № -1000025 від 08 листопада 2018 року) встановлено право Страхувальника оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову Страховика у виплаті страхового відшкодування або розмір виплаченого Страховиком страхового відшкодування.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Доводи апелянта про неподання ОСОБА_1 складеної працівниками поліції схеми ДТП, належним чином оформленого повідомлення про ДТП колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються наявною у справі, отримаю апелянтом заявою про настання страхового випадку, до якої додано схему ДТП (а. с. 29 - 30). Після отримання вказаних документів апелянт не повідомив страхувальника вчасно про ненадання складеної працівниками поліції схеми ДТП, а навпаки листом від 05.02.2021 р. за вих. № 112 попросив надати позивача реквізити для виплати страхового відшкодування (а. с. 36).

Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення відшкодування моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 20 Закону України страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; 7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.

Пунктом 10.5 «Відповідальність сторін» Розділу 10 «ПРАВА, ОБОВ`ЯЗКИ ТА ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН» не передбачено обов`язку страховика відшкодувати моральну шкоду у випадку невиконання, неналежного виконання ним обов`язків за договором добровільного страхування.

Відповідно до п. 13.9.9. ст. 13 договору страховик не відшкодовує непрямі збитки, завдані внаслідок страхового випадку, зокрема моральну шкоду.

Таким чином, доводи апелянта про безпідставне стягнення відшкодування моральної шкоди є доведеними.

Доводи апелянта про безпідставне стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суду не надано документів здійснення оплати послуг адвоката на суму - 10 000,00 грн. колегія суддів відхиляє, оскільки будучи освідомленою про розгляд справи в суді першої інстанції, надавши відзив на позов, страхова компанія жодним чином не висловила свої заперечення щодо витрат з надання правничої допомоги адвоката.

3.5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Приватного страхового товариства «Страхова група «ТАС» є доведеними частково, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди зроблені при невідповідності висновків обставинам справи, судом порушено норм процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у вказаній частині, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення відшкодування моральної шкоди за вищевказаного обґрунтування.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

3.6 Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 274 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного страхового товариства «Страхова група «ТАС» - задовольнити частково.

РішенняКиївського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі - 2 000 (дві тисячі) гривень - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» моральної шкоди в розмірі - 2 000 (дві тисячі) гривень - відмовити.

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня його прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе