Справа № 653/1420/21
Провадження № 2/653/158/22
19 січня 2022 року м. Генічеськ
Генічеський районний суд
Херсонської області у складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.
за участю секретаря судових засідань Шулежко Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 653/1420/21 за позовом «Моторного (транспортного) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу
Позивач «Моторне (транспортне) страхове бюро України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обгрунтування позову зазначено:
31.08.2019 року водій ОСОБА_1 близько 2 год. 30 хв. на а/д Харків-Сімферополь, 460 км„ що проходить повз с. Сокологірне Генічеського району, Херсонської області керуючи т/з мотоциклом МТ10, б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив виїзд на смугу зустрічного напрямку, тим самим створив аварійну ситуацію водієві т/з автомобілю Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який їхав в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1 та 11.3 ПДР України.
Постановою слідчого відділення Генічеського відділу Головного управління НПУ в
Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 року у справі № 653/4556/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На час дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Громадянин ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - «Позивач», «МТСБУ») із заявою від 03.08.2019 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Потерпілій особі, - власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_1 , МТСБУ на підставі Наказу № 2671 від 03.03.2020 року сплатив страхове відшкодування у розмірі 78 535,46 грн. Крім того, МТСБУ сплатило ПАТ СК «Країна» 1 600,00 грн. за врегулювання справи МТСБУ (що підтверджується рахунком № 465/СВ/2019 від 29.10.2019 року та актом - що додається).
МТСБУ на адресу Відповідача було направлено вимогу від 05.03.2020 року про відшкодування МТСБУ суми страхового відшкодування внаслідок ДТП, однак Відповідачем жодних дій з відшкодування завданих збитків вчинено не було.
Отже, сплативши відшкодування потерпілому, МТСБУ набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є Відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Представник позивача Сподін Віталій Сергійович у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання відповідно до якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд справу розглянути за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.
Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 близько 2 год. 30 хв. на а/д Харків-Сімферополь, 460 км„ що проходить повз с. Сокологірне Генічеського району, Херсонської області керуючи т/з мотоциклом МТ10, б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив виїзд на смугу зустрічного напрямку, тим самим створив аварійну ситуацію водієві т/з автомобілю Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який їхав в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1 та 11.3 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст.124 КУпАП порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна.
Постановою слідчого відділення Генічеського відділу Головного управління НПУ в
Згідно постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 02.03.2020 року у справі № 653/4556/19 - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.
Відповідно до п. 21.1. ст. 21 закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 1961-IV) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Судом встановлено, що на виконання вимог закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТ СБУ.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата зі послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961 -IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Потерпіла особа, а саме ОСОБА_2 повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Також, ОСОБА_2 подав заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується заявою від 03.08.2019 року.
Відповідно до ст. 30 закону України № 961-IV встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Вартість за виконання робіт з врегулювання страхового випадку, згідно акту від 29.10.2019 року становить 1600 гривень, які позивачем сплачено, згідно платіжного доручення № 1476890 від 30.03.2020 року.
МТСБУ на адресу Відповідача було направлено вимогу від 05.03.2020 року про відшкодування МТСБУ суми страхового відшкодування внаслідок ДТП, однак Відповідачем жодних дій з відшкодування завданих збитків вчинено не було.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону Закону № 1961-IV, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір у розмірі 2270 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1029090 від 15.04.2021 року
На підставі ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 2, 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов «Моторного (транспортного) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок