Справа № 464/6409/21
пр.№ 2/464/415/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2022 року Сихівський районний суд м.Львова в складі: головуючої судді Бойко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати відповідача провести звірку та перерахунок заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення та стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно нараховано заборгованість за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення, що стало причиною звернення до суду за захистом порушених його прав та інтересів. Вказує, що є особою з інвалідністю 2 групи, військовим пенсіонером. Проживає за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрований лише він. У квартирі встановлено лічильних обліку холодного водопостачання № 101748817. Він як споживач, сумлінно подає показники лічильника 19-20 числа та в межах споживання за показниками лічильника сплачує за надані послуги. Заборгованість, зі слів контролера, виникла за період проведення повірки приладу обліку. Так, 01.08.2019 р. йому розпломбовали лічильник, а він у телефонному режимі замовив у ДСП «Водомір» перевірку лічильника. Проте, у зв`язку з великою кількістю замовлень його заявку зареєстрували на кінець вересня, початок жовтня. У визначений час до нього не зателефонували та не здійснили перевірку лічильника. У зв`язку з невиконанням ДСП «Водомір» його замовлення, 04.02.2020 він замовив повірку лічильника у ТзОВ «Рівнестанарт». Період розпломбування та опломбування складає 6 місяців. За цей період нарахування проводилося по нормі водопостачання та водовідведення на 2 особи, хоча у квартирі зареєстрована лише одна особа. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача провести акти звірки нарахувань та оплат, однак жодних відповідей не отримав. Натомість, отримав позовну заяву про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.08.2021 р. в розмірі 1227, 38 грн., при цьому жодних доказів вказаної заборгованості відповідачем не надано. Вважає, що нарахування боргів є безпідставними. Внаслідок протиправних дій та бездіяльності ЛМКП «Львівводоканал» йому було завдано моральних страждань, що вплинуло на його здоров`я та самопочуття. Вважає, що відшкодування за спричинену моральну шкоду становить 3 000 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 18.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається із змісту відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача, відповідач заперечує позов в повному обсязі. Вважає, такий необгрунтованим та безпідставним, просить відмовити в його задоволенні, з огляду на те, що згідно вимог чинного законодавства України споживачі зобов`язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Засоби обліку води, встановлені у квартирі (будинку садибного типу), підлягають періодичній повірці. 01.08.2019 року позивачу доведено до відома, що термін дії метрологічної повірки його вололічильника завершується та йому у строк до 01.09.2019 р. слід провести державну метрологічну повірку та подати заяву у ЛМКП «Львівводоканал» на реєстрацію лічильника. Оскільки, позивачем не було проведено планову повірку лічильника у встановлені строки, ОСОБА_1 як споживачу житлово- комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 проводилося нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення відповідно до чинного законодавства, а саме: з 01.08.2019 р. по 01.10.2019 за середніми показниками, розрахунок яких проводиться з врахуванням показників засобів обліку води за попередні три місяці та з 01.10.2019 р. до дати реєстрації лічильника, 17.02.2020 р., за нормами споживання на двох осіб. Станом на даний час нарахування проводиться згідно показами засобу обліку води, зареєстрованого після повірки у ЛМКП «Львіводоканал» 17.02.2020 р. Зазначає, що у зв`язку із заборгованістю, яка виникла у позивача, з метою досудового врегулювання спору, останньому було надіслано претензійний лист та попередню позовну заяву, проте, позивач і надалі не сплачує за надані послуги в повному обсязі. Також, вважає вимогу позивача щодо стягнення моральної шкоди необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність дій ЛМКП «Львівводоканал».

Від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній зазначає, що відповідачем протиправно здійснювалося нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведенняна двох осіб, так як не було враховано, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа. Внаслідок протиправних дій та бездіяльності ЛМКП «Львівводоканал» йому було завдано моральних страждань, що вплинуло на його здоров`я та самопочуття.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, які надаються ЛМКП «Львівводоканал», за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відкриття на ім`я позивача особового рахунку № НОМЕР_1 та здійснення ним періодичної оплати за спожиті послуги.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Згідно положення, що містить абз.2 п.15 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», періодична повірка засобів обліку води та теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у порядку, а саме: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Згідно акту розпломбування водолічильників № 79353 від 01.08.2019 року позивачу було доведено до відома необхідність в строк до 01.09.2019 року провести державну метрологічну повірку лічильника та повідомлено, що в разі не проведення повірки у встановлений строк нарахування проводитиметься за нормами водоспоживання.

Судом встановлено, що у вказаний вище строк метрологічна повірка приладу обліку водоспоживання проведена не була, що визнано сторонами. Як вбачається з акту № 17587 від 17.02.2020 р. вузол розподільного обліку було прийнято на абонентський облік лише 17.02.2020 року.

Із змісту відповіді ЛМКП «Львівводоканал» від 24.12.2020 р. № вих-вд 13512-20 адресованої позивачу встановлено, що нарахування за послуги водопостачання та водовідведення з 01.08.2019 р. по 01.10.2019 р. проводилося за середніми показниками засобів обліку за попередніми три місяці, а з 01.10.2019 р. до реєстрації лічильника після повірки, тобто, до 17.02.2020 нарахування проводилося по нормі водопостачання та водовідведення на 2 особи.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч зазначених вимог, позивачем не надано належних та допустимих докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України щодо неправильності чи незаконності нарахування ЛМКП «Львівводоканал» плати за водопостачання, зокрема, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач у визначений законодавством строк забезпечив здійснення періодичної метрологічної повірки приладу обліку водоспоживання.

Суд не приймає до уваги покликання позивача, стосовно того що він у передбачений строк звертався у ДСП «Водомір» із замовленням повірки лічильника, проте, таке виконано не було, оскільки жодних доказів зазначеної обставини позивач суду не надав. Натомість із заяви позивача вбачається, що до відповідача про реєстрацію лічильника він звернувся лише 11.02.2020 року.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач серед іншого покликається на те, що відповідачем неправомірно здійснювалися нарахування за спожиті послуги, оскільки таке нарахування було проведено на 2 особи, хоча у квартирі зареєстрована лише одна особа.

Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про кількість зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі за адресою за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із тим, у заяві від 24.11.2020р. адресованої позивачем відповідачу, сам позивач зазначив про двох користувачів послух а саме просив провести перерахунок заборгованості з врахуванням того, що він є інвалідом ІІ гр., а його дружина є інвалідом ІІІ гр., а тому заборгованість є суттєвим навантаженням на їх сімейний бюджет.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов в частині зобов`язання відповідача провести звірку та здійснити перерахунок заборгованості до задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню і вимога про стягнення моральної шкоди, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п.п.3,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачці, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин порушення прав позивача відповідачем підстави для відшкодування ним моральної шкоди відсутні, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЛМКП «Львівводоканал» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкодислід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 137, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2022 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуюча Бойко О.М.