Справа № 305/1886/21
Провадження по справі 2/305/159/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря судового засідання Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою. Позов мотивовано тим, що 31.03.2016 о 16:30 на а/д Н-09 Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів зі сторони м. Тячів у напрямку м. Рахів, вул.Борканюка в смт В.Бичків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD, д.р.н НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля), внаслідок чого пасажирка ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Згідно з вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2016 (справа №305/874/16), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України. Потерпіла особа (уповноважена ОСОБА_3 ) звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №435 від 18.01.2019 та вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір регламентованої виплати склав 22048 гривень, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі. Відповідно до ст.38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З метою досудового врегулювання спору позивачем 25.08.2020 було направлено на адресу відповідача претензію. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. У зв`язку з чим просили стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 22048 гривень витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою та судовий збір в сумі 2270 гривень.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчука В.Е. від 08.11.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Згідно з повідомленням Укрпошти поштовий конверт із вкладенням ухвали про відкриття провадження, вручений відповідачу 13.11.2021 та 01.12.2021. Відзиву на позов ОСОБА_1 не подав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк відзив не подав, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 31.03.2016 о 16:30 на а/д Н-09 Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, зі сторони м. Тячів у напрямку м. Рахів, вул.Борканюка в смт В.Бичків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD, д.р.н НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , та Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля), внаслідок чого пасажирка ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до вироку Рахівського районного суду від 15.07.2016 (справа №305/874/16), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, тому останній був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання - шість років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 14.11.2016 вирок Рахівського районного суду у вказаній вище справі було залишено без змін.

В порушення умов Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" цивільно-правову відповідальність Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ТДП не було застраховано.

В результаті даної ДТП, що сталося з вини відповідача, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких їй було встановлено третю групу інвалідності.

ОСОБА_3 , через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Наказу №435 від 18.01.2019 та вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір регламентованої виплати склав 22048,00 гривень, яке МТСБУ сплатило потерпілій особі, згідно з платіжним дорученням №499191 від 21.01.2019.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи відповідальної за заподіяні збитки.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Стаття 1191 ЦК України визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Позивач на підставі наданих потерпілою документів розрахував мінімальний розмір виплати потерпілій у зв`язку з лікуванням склав 5512 гривень.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим, внаслідок ДТП становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, тобто 1378 гривень*12=16536 гривень.

Згідно з платіжним дорученням №498181 від 21.01.2019 МТСБУ здійснило виплату зазначеного вище страхового відшкодування представнику потерпілого в сумі 22048 гривень, отже Позивач поніс витрати, пов`язані з регламентною виплатою в зазначено вище розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору Позивач 25.08.2020 направляв на адресу Відповідача претензію про регресні вимоги №СУ/53609/4.

Оскільки на день скоєння вказаної вище ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій ОСОБА_5 відшкодована не була, що стало причиною виплати потерпілій стороні страхового відшкодування, позивач, з урахуванням вимог п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право регресного позову до відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги Моторного (транспортного) бюро України підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем, зокрема зі сплати судового збору в сумі 2270 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код 21647131 витрати пов`язані з регламентною виплатою в сумі 22048 грн (двадцять дві тисячі сорок вісім гривень), а також 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук