Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1080/11
Провадження № 4-с/553/8/2022
У Х В А Л А

Іменем України

24.01.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Тимчука Р.І.,

за участю секретаря Махаринської Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вертелецької Лариси Аркадіївни,

У С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 17.09.2021 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вертелецької Лариси Аркадіївни.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 03.08.2011 по справі №2-1080/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Траст» 24 234,52 грн. заборгованості.

Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вертелецькою Ларисою Аркадіївною по зведеному виконавчому провадженню №44463946 №39882269, №38535872, №39882004 (завершено) по стягненню коштів на користь ПАТ Банк «Траст», ТОВ Альянс-Полтава накладено арешт на мої ОСОБА_1 рахунки в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (кредитний ліміт), на які здійснюються нарахування заробітної плати та соціальні виплати. Накладення арешту та звернення стягнення коштів з даних рахунків заборонено законом.

З моменту, коли ОСОБА_1 дізналася про блокування карт, нею було одразу подано відповідні заяви з документальним підтвердженням, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та звернення стягнення на такі кошти заборонено законом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з вимогою про скасування арешту, однак до цього часу жодної відповіді не отримано. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав і просить вважати строк для подання скарги пропущеним з поважних причин.

Згідно п.3,4 ст.59 ЗУ Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно п.3 ст.18 ЗУ Про виконавче провадження» державний виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Таким чином, накладення арешту на рахунки скаржника, які призначені для зарахування заробітної плати та соціальної допомоги, унеможливлює своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення її конституційних прав.

Накладення арешту на кошти, що містяться на кредитних рахунках заборонено законом, адже це кошти не боржника, а власність банків.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7,12, 13, 76-89, 441, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вертелецької Лариси Аркадіївни - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Вертелецької Лариси Аркадіївни.

3обов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 36023, Полтавська область, місто Полтава, провулок Стешенка,6 скасувати арешт коштів ОСОБА_1 , вчинений в межах зведеного виконавчого провадження №44463946 №39882269, №38535872, №39882004 (завершено), що містяться на рахунках в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ): для зарахування заробітної плати №779445, кредитному рахунку № НОМЕР_2

Ухвала суду може бути в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук