Справа № 188/433/22
Провадження № 2-з/188/32/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Місюра К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за № 1662 від 15.08.2019 року.

В обгрунтування заяви зазначено, що цей захід забезпечення позову дозволить позивачу уникнути неправомірного стягнення коштів з його доходів та усуне перешкоди у користування його майном.

Вивчивши заяву, суд приходить до висновку, заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 149 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 ПВСУ від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Між тим, позивачем до заяви не додано жодних доказів, необхідних для об`єктивного розгляду вказаної заяви, а саме: не підтверджено факт неправомірного стягнення коштів з позивача на день подання такої заяви та наявність перешкод у користуванні належного позивачу майном.

Враховуючи, що подана позивачем заява не обґрунтована належним чином та не підтверджена доказами, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К. В. Місюра