Єдиний унікальний номер 221/1801/21
Номер провадження 22-ц/804/500/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Пономарьової О.М.,

секретар судового засідання Вороніна М.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Донецька регіональна державна лабораторія Державної служби України питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яка є правонаступником Волноваської міжрайонної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

представник відповідача - Захарова Єлізавета Вікентіївна,

відповідач - Голова ліквідаційної комісії Волноваської міжрайонної державної

лабораторії Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та

захисту споживачів Павлюкова Валентина Володимирівна,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до Донецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Волноваської міжрайонної державної лабораторії Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Голови ліквідаційної комісії Волноваської міжрайонної державної лабораторії Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Павлюкової Валентини Володимирівни про визнання звільнення протиправним, скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Донецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яка є правонаступником Волноваської міжрайонної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання звільнення протиправним, скасування наказу голови ліквідаційної комісії Волноваської міжрайонної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Павлюкової В.В. від 26 січня 2021 року № 58 «Про звільнення у зв`язку зі скороченням штатів (п. 1 ст. 40 КЗпП України) про її звільнення та поновлення на посаді.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила її скасувати та направити цивільну справу для продовження розгляду до Волноваського районного суду Донецької області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд всупереч її заяви про розгляд справи без її участі та за участю її представника, з урахуванням розгляду справи в порядку спрощеного провадження, за відсутності в матеріалах справи ухвали про визнання явки сторін обов`язковою, постановив оскаржувану ухвалу з посиланням на відсутність представника позивача на судових засіданнях без поважних причин.

Учасники справи не скористалися своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в заяві підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили задовольнити їх.

Відповідач Донецька регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, який є правонаступником Волноваської міжрайонної державної лабораторії Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Павлюкова В.В. , яка не являється головою ліквідаційної комісії Волноваської міжрайонної державної лабораторії Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у зв`язку із виключенням даної установи з державного реєстру, у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду відзив, в якому зазначили про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку в судове засідання учасників, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Донецької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Захарову Є.В., яка в суді апеляційної інстанції заперечувала проти вимог апеляційної скарги і просила відмовити у її задоволенні, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача не з`явилась в судові засідання, призначені на 24.06.2021, 07.07.2021, 29.09.2021, 28.10.2021 року без надання суду доказів поважності причин її відсутності неявки. Також судом враховано розумний строк розгляду справи.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитись з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 25 березня 2021 року.

19 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та за участю її представника адвоката Доброхотової А. А. (а.с. 82).

За час перебування справи в провадженні суду всього було призначено п`ять судових засідань, з яких чотири судових засідання було відкладено через неявку представника позивача: з них два за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Доброхотової А. А. (а.с. 93-97, 138, 139, 144, 145).

Так, 24.06.2021 року згідно з протоколом судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача, проте самої заяви немає (а.с.93).

07.07.2021 року судове засідання відкладено за заявою представника позивача, суду надана заява та лікарняний лист на період по 09.07.2021 року. (а.с 94-96)

29.09.2021року судове засідання відкладено за неявкою представника позивача без повідомлення причин. (а.с.138).

28.10.2021 року представник позивача надала суду заяву про перенесення розгляду справи через незадовільний стан здоров`я після щеплення від COVID-19 (а.с.144).

Таким чином, ні на одному з призначених судових засідань ані позивач, ані її представник не були, крім судового засідання, яке відбулося 19 травня 2021 року.

28 жовтня 2021 року оскарженою ухвалою суду позов ОСОБА_1 залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 43 ЦПК України). Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд має залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц (провадження № 61-19254св19).

Про обізнаність позивача та її представника про час та дату судового засідання свідчать неодноразові заяви останньої про відкладення/перенесення розгляду справи, в яких були вказані дати судових засідань.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» («Юніон Аліментаріа проти Іспанії») зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у судові засідання, призначені на 24.06.2021, 07.07.2021, 29.09.2021, 28.10.2021 року, представник позивача не явилася.

Враховуючи тривалість провадження у справі, неподання представником позивача заяви про можливість розгляду справи за її відсутності або делегування позивачем повноважень на представництво інтересів іншому представнику, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч. 5 ст. ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що належним чином повідомлена позивач та її представник повторно не з`явилися у судове засідання.

З доводами апеляційної скарги про те, що суд не зобов`язував позивача явитися в суд, тому повинен був розглядати справу без участі позивача за наявними матеріалами, неможливо погодитися, оскільки 06 травня 2021 року при відкритті провадження судом вирішено розглядати справу з викликом сторін (а.с.31). Відповідно, позивач сама просила розглядати справу без її присутності, але за участю її представника Доброхотової А.А. (а.с.82).

Суд першої інстанції надав належну оцінку процесуальній поведінці представника адвоката Доброхотової А.А., вжито усіх необхідних заходів для надання позивачці та її представнику достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позову без розгляду з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 24 січня 2022 року.

Головуючий суддя Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

О.М. Пономарьова