Справа № 761/6000/21
Провадження № 2/761/863/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Линника Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про відшкодування пені, 3% річних, інфляційних збитків і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ « Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович про відшкодування пені 3% річних, інфляційних збитків та моральної шкоди в якому він просив суд:

1) стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» Волков Олександр Юрійович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 29 101.83 грн. з яких: - пеня становить 8488.87 грн., - 3% річних 5149.09 грн., - інфляційні збитки 15463.87грн..

2) стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки які він міг реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) в розмірі 4 534,46 грн.

3) стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на жаористь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, яку він визначив для себе, в розмірі 10 000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 січня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/20702/18 позовну заяву ОСОБА_1 , до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича - задоволено та визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо не включення Позивача до Переліку рахунків вкладників для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішення у справі № 640/20702/18 Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 січня 2020 року залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 640/20702/18 за позовом Позивача до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства « Банк Михайлівський » Волкова О.Ю..

Позивач вказує, що 28 вересня 2020 року, згідно з копії виписки по особовим рахункам № 3Г1(К)/3808 сформованої 18 жовтня 2018 року, здійснено виплату коштів Позивачу на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський», в Головне Управління по м. Києві «Державному ощадному банку України» в сумі 40791,50 гривень.

При цьому, позивач зазначає, що 14 липня 2016 року на сайті Фонду гарантування вкладів було повідомлено про початок виплат гарантованої суми вкладникам з 15 липня 2016 року.

У позовній заяві зазначено, що Відповідач своїми діями, щодо неповернення Позивачу коштів на відшкодування за вкладом в сумі 40791,50 гривень, порушує як умови договору, так і застереження визначені цивільним кодексом щодо належного та добросовісного виконання зобов`язання, що є результатом неотримання цих коштів. Відповідальність (у вигляді пені) ст. 549 ЦК. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За неналежне виконання грошових зобов`язань пеня визначається в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 27 вересня 2019 року по 28 вересня 2020 року, (пеня розраховується на один рік до моменту виплати грошових коштів Позивачу) та становить: 8 488,87 грн.

Окрім цього, позивач зазначає, що крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої олій, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Сума 3% річних за неналежне виконання зобов`язання в сумі 40791,50 грн. складає в період з 15.07.2016 року (у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів і фізичних осіб рішення від 12 липня 2016 р. № 1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 15 липня 2016 р. розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку по 28.09.2020 року (дата витати позивачу грошових коштів від відповідача) у сумі 5 149,09 грн. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 15 463.87 грн.

Так, позивач вказує, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович заподіяв ОСОБА_1 збитків на загальну суму 29 101.83 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто одна гривня 83 копійки) з яких: - пеня становить 8 488.87 грн.; - 3 % річних 5 149.09 грн.; - інфляційні збитки 15 463.87грн.

При цьому, у тексті позовної заяви зазначено, що за умовами договору від 20.04.2016 р. № 980-028-000225002, укладеної між ним Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», Позивач передає Стороні-2 у власність грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. на строк з 20.04.2016 р, по 18.10.2016 р. (181 день). Розмір процентів за користування коштами: 33,54 % річних, що складає 27 (двадцять сім) % річних після утримання податку з таких процентів. Сторона-2 сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок Позивача № НОМЕР_1 в АТ «Банк Михайлівський» щомісячно. Отже Позивач не доотримав від Відповідача, якби отримав вчасно кошти (упущена вигода): 5325,96 грн. - 791,50 грн. = 4 534,46 грн.

Позивачем вказано, що внаслідок протиправних дій Відповідача, Позивач поніс реальні збитки, був певний час незаконно позбавлений добавки до свого сімейного бюджету які мав використати на закупівлю ліків, зазнав душевних та моральних страждань у приниженні честі та гідності, яких Позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, це призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з вищезазначеного, Позивач зазначає, що протиправні дії Відповідача негативно вплинули на стан його здоров`я, крім періодичних звернень до профільного лікаря районної поліклініки, Позивач в зв`язку з погіршенням стану здоров`я був госпіталізований в 2017 та в 2020 році для стаціонарного лікування то Позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку він визначив для себе, в розмірі 10 000 гривень.

У зв`язку із викладеним, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.05.2021 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому позивачем викладено обставини аналогічні обставинам, які викладені у позові.

06.05.2021 року до суду надійшов відзиві відповідача на позовну заяву у якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 23.05.2016 року здійснює заходи щодо виведення неплатоспроможного банку - ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку виключно відповідно до порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон) у спірних правовідносинах. Відповідач зазначає, що у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідачем зазначено Фонд гарантування є особою публічного права (ст. 3 Закону), і відповідно до приписів ст. 19 Конституції України він має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством, і за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно). Також відповідачем зазначено, що позовні вимоги щодо стягнення з ФГВФО пені, 3% річних та інфляційних витрат є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі №640/20702/18 задоволено адміністративний позов повністю. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський"»Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про рахунки № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 , відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», за якими ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 40826,22 грн. (а.с. 18-22). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі №640/20702/18 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року залишити без змін (а.с. 23-27).

При цьому, постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2020 року у справі №640/20702/18 було встановлені наступні обставини.

17 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено Договір №980-028-000000148 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», умовами якого передбачено, що банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_4 в гривні для зберігання грошей клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів, відповідно до вимог законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт - зобов`язується оплачувати послуги банку.

Згідно Договору №980-028-000225002 тип договору: «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) від 20 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_1 , позивач передає у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов`язується повернути кошти та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

На виконання умов вищезазначеного Договору, позивачем перераховано на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" кошти у сумі 40 000 грн. з призначенням платежу: «Перерахування залучених коштів зг.дог. №980-028-000225002 від 20.04.2016", про що свідчить платіжне доручення від 20 квітня 2016 року №485851620.

Відповідно до Виписок по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано на рахунок позивача № НОМЕР_4 грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн., з призначенням платежу: «Повернення коштів, згідно з договором №980-028-000225002 від 20.04.2016» та на рахунок № НОМЕР_5 грошові кошти у розмірі 826,22 грн., з призначенням платежу: «Оплата процентів по договору №980-028-000225002 від 20.04.2016» .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 року у справі №640/20702/18 встановлено наступні обставини.

Між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено Договір №980-028-000000148 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 17 жовтня 2014 року, згідно якого, позивачу відкрито рахунок № НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей. Згідно платіжного доручення від 20 квітня 2016 року №485851620, позивачем перераховано на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр`кошти у сумі 40 000 грн. з призначенням платежу: "Перерахування залучених коштів зг.дог. №980-028-000225002 від 20.04.2016».

19 травня 2016 року ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 зараховано кошти загальною сумою 40 826,22 грн., а саме: - у сумі 40000 грн. з призначенням платежу: «Повернення коштів згідно з договором №980-028-000225002 від 20.04.2016»; - у сумі 826,22 грн. з призначенням платежу: «Оплата процентів по договору №980-028-000225002 від 20.04.2016».

Листом від 18 жовтня 2018 року №3Г1(К)/3808 ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив ОСОБА_1 про нікчемність транзакцій із зарахування коштів на банківські рахунки позивача, відповідно до ст. 215 ЦК України, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Відповідно до Договору №980-028-000225002 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) від 20 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», позивач передає у власність грошові кошти в сумі 40000 грн. на строк не більше 181 дні з 20.04.2016 року по 18.10.2016 року, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов`язується повернути кошти позивачу і виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором, перерахувавши вказані кошти на рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 , відповідно.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» і рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 травня 2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» з 23 травня 2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. Також, на підставі рішення Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» і рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 розпочато процедуру ліквідації Банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 червня 2018 року №1758 продовжено строк ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно.

Згідно Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2019 року №2356, Уповноваженою особою призначено Волкова О.Ю .

Комісією по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, в ході перевірки встановлено, що 19 травня 2016 року Банком виконано платіжні документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн., при цьому, фінансових можливостей Товариства, зокрема, залишку коштів, було недостатньо для проведення вищенаведених правочинів. Комісією встановлено, що за ознаками нікчемності та обставин, наведених у додатку до акту, зазначені правочини (транзакції) підпадають під критерії, передбачені п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Акт від 01 червня 2016 року №2). Згідно Додатку 1 до Акта №2, в ході перевірки встановлено, що між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено Договір доручення №1 від 11 листопада 2014 року, згідно умов якого, Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», як Довірителя, на умовах строковості та платності. Відповідно до предмету Договору доручення, Банк мав право укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою передбаченою відповідним додатком до даного договору. Відповідно до Витягу з Додатку 2 до Акта №2 від 01 червня 2016 року Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, позивача включено до Переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19 травня 2016 року здійснено перерахування коштів з поточного рахунку № НОМЕР_6 ТОВ «ІРЦ» у сумі 40 826,22 грн.

Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» із заявами від 20 липня 2016 року, в яких просив надати інформацію про стан рахунку № НОМЕР_2 і включити його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Листом ПАТ «Банк Михайлівський» від 02 вересня 2016 року №3Г1/1897, позивачу надано виписку по запитуваному рахунку, а також, повідомлено про нікчемність зарахування коштів у сумі 40000 грн. від ТОВ «ІРЦ». Також, листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 02 вересня 2016 року №3Г1/1897/1 позивача повідомлено про нікчемність правочину з переказу коштів, здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року в сумі 40 000 грн., відповідно до п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином вищенаведені обставини доказуванню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 28 вересня 2020 року, згідно з копії виписки по особовим рахункам № 3Г1(К)/3808 сформованої 18 жовтня 2018 року, здійснено виплату коштів Позивачу на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський», в Головне Управління по м. Києві «Державному ощадному банку України» в сумі 40791,50 гривень (а.с. 13).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 ст. 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, згідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України.

В свою чергу ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги), за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Вказана норма визначає права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) та застосовується у договірних відносинах між споживачем та виконавцем.

Між позивачем ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб договірні відносини відсутні, оскільки свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» який є спеціальним нормативним актом.

Відтак, норми ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягають застосуванню до спірних відносин.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» Волков Олександр Юрійович та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки на загальну суму 29 101.83 грн. з яких: - пеня становить 8488.87 грн., - 3% річних 5149.09 грн., - інфляційні збитки 15463.87грн.

Суд також приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, в розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Заявляючи вимоги про стягнення з Фонду упущеної вигоди, позивачем не доведено наявності упущеної вигоди та її розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за умовами договору від 20.04.2016 р. № 980-028-000225002, укладеної між ним Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», Позивач передає Стороні-2 у власність грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн. на строк з 20.04.2016 р, по 18.10.2016 р. (181 день). Розмір процентів за користування коштами: 33,54 % річних, що складає 27 (двадцять сім) % річних після утримання податку з таких процентів. Сторона-2 сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок Позивача № НОМЕР_1 в АТ «Банк Михайлівський» щомісячно. Отже Позивач не доотримав від Відповідача, якби отримав вчасно кошти (упущена вигода): 5325,96 грн. - 791,50 грн. = 4 534,46 грн.

Проте такі доводи позивача не є підставою для стягнення з Фонду на упущеної вигоди. Договірні чи деліктні правовідносини між сторонами відсутні.

Крім того, позивач просить на відшкодування моральної шкоди, з огляду на положення ст.23 та ст. 1167 ЦК України у сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку із порушення (неналежним виконанням) відповідачем зобов`язання з виплати гарантованої законом суми відшкодування за вкладом в неплатоспроможному банку, він був змушений протягом місяців вести з Відповідачем тривале і виснажливе претензійне листування, і таким чином відповідачем була заподіяна позивачеві немайнова (моральна) шкода.

Слід зазначити, що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди. Суд, з огляду на положення ст. 76,79 ЦПК України не може покласти в основу рішення виключно твердження позивача та з огляду на положення ст. 81 ЦПК України не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частин, враховуючи і те, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає відшкодування моральної шкоди вкладнику за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає відшкодування моральної шкоди вкладнику за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про відшкодування пені, 3% річних, інфляційних збитків і моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 15,16, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 22,23, 625,1167 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників (сторін):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17).

Повний текст рішення складено 26.05.2022 року.

Суддя: