ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 січня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1611/21

Головуючий у першій інстанції Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/230/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (суддя Лобода Н.В.), ухвалене о 15 год. 25 хв. у м.Бахмач, повний текст рішення складено 07 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:004:0667 в АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки пасіки в кількості 100 бджолосімей та платформи для перевезення бджіл в сумі 87500 грн. Позов мотивовано тим, що з 23 липня 1988 року по 10 квітня 2021 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого за рахунок спільних коштів придбали жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 . У 2005 році сторонами був побудований новий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Батуринської міської ради Бахмацького району від 27.08.2018 року передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:004:0667 в АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за відповідачем 16 жовтня 2018 року. ОСОБА_1 вказувала, що в період шлюбу за рахунок спільних коштів була придбана пасіка в кількості 100 бджолосімей. За доводами позивачки, загальна вартість майна, яке підлягає поділу, становить 332409,98 грн (89446 грн (вартість житлового будинку) + 67963,98 грн (вартість земельної ділянки) + 140000 (100 бджолосімей х 1400 грн) + 35000 (вартість платформи для вуликів)).

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року позов задоволено частково; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:004:0667 в АДРЕСА_1 ; у задоволенні іншої частини позову відмовлено; стягнуто із відповідача на користь позивачки 1108 грн 04 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, та 4666 грн 70 коп. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу; стягнуто з позивачки на користь відповідача 1666 грн 70 коп. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірного будинку і земельної ділянки були визнані відповідачем в судовому засіданні і проти їх задоволення він не заперечував. Оскільки грошова компенсація може бути надана співвласнику лише за його згодою і суд не має права, беручи до уваги той факт, що жодна із сторін не внесла грошові кошти на депозит суду в рахунок підтвердження згоди на припинення права власності у спільному майні, з огляду на те, що запропонований Позивачкою спосіб поділу майна подружжя взагалі по своїй суті є примусовим стягненням грошової компенсації, яка у даному випадку призведе до порушення законних прав Відповідача, який є безробітним і має на утриманні хвору матір, та становитиме для нього надмірний тягар, тому суд не вбачав підстав для задоволення позову в цій частині. Також суд виходив з того, що будь-яких доказів щодо набуття сторонами у шлюбі платформи для перевезення бджіл суду не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення грошової компенсації і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 87500 грн грошової компенсації вартості 1/2 частки пасіки в кількості 100 бджолосімей та платформи для перевезення бджіл. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка не є пасічником і не має навиків поводження із бджолами. Відповідач вивіз пасіку із місця спільного проживання подружжя в м.Батурин до с.Городище Ніжинського району. ОСОБА_1 посилається, що відповідач не надав суду доказів загибелі 50 бджолосімей, більш того, пояснив, що у вересні 2021 року подав документи на отримання державної дотації на 100 бджолосімей. За доводами позивачки, відповідач розпорядився спільним майном без згоди своєї колишньої дружини, а тому з нього підлягає стягненню грошова компенсація.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмовлених позовних вимог, в частині задоволених позовних вимог воно не переглядається апеляційним судом.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1988 року по 10 березня 2021 року (а.с.7, 8-9).

На підставі договору купівлі-продажу будинку від 24 квітня 1990 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Батуринської селищної ради №87 від 21 вересня 2007 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, житлового будинку по АДРЕСА_1 і вирішено оформити право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до довідки КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 24.04.1990 року (а.с.16).

Рішенням Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області №4 від 27 серпня 2018 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність відповідачу земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:004:0667 в АДРЕСА_1 . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано 16 жовтня 2018 року (а.с.20).

Згідно з довідкою Бахмацької районної державної лікарні ветеринарної медицини за ОСОБА_2 зареєстрована пасіка в кількості 100 бджолосімей, дата реєстрації 21.09.2020 року (а.с.23).

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 02 березня 2021 року, складеного комісією у складі секретаря міської ради, спеціаліста відділу земельних відносин та жкг, діловода Городищенського старостинського округу, щодо земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 : дана земельна ділянка знаходиться у власності ОСОБА_3 ; членами комісії було встановлено, що на земельній ділянці розташовано АДРЕСА_4 з бджолосім`ями, в тому числі 35 вуликів знаходились на великій спец платформі та АДРЕСА_5 ; вулики були законсервовані на зимовий період (а.с.24).

На запит адвоката Ковалюха В.М. Батуринською міською радою Ніжинського району Чернігівської області надано відповідь, що згідно з журналом реєстрації пасіки на території Батуринської міської територіальної громади, ветеринарно-санітарним паспортом пасіки №UA-25-02-76, виданого фізичній особі 14.05.2021 р., у гр. ОСОБА_2 є в наявності 100 бджолиних сімей (а.с.57).

Відповідно до довідки Чернігівського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 знаходиться на обліку з 21 квітня 2021 року в Бахмацькій районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості і отримує допомогу по безробіттю (а.с.44).

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

За загальним правилом, закріпленим у статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

За матеріалами справи встановлено, що пасіка за ОСОБА_2 була зареєстрована 21 вересня 2020 року, тобто вона була придбана в період його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

У суді першої інстанції відповідач не заперечував факту наявності у нього пасіки, проте вказував, що на даний час пасіка складає не 100, а 50 бджолосімей. На підтвердження доводів про загибель 50 бджолосімей ОСОБА_2 жодних доказів не надано.

Натомість в матеріалах справи наявний ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № НОМЕР_1 , виданий 14 травня 2021 року Громадською організацією «Спілка пасічників батьківщини ОСОБА_4 », згідно з яким кількість бджолиних сімей становить 100 (а.с.58 зворот).

Також наявність у відповідача пасіки підтверджується довідкою Батуринської міської ради Ніжинського району від 04 жовтня 2021 року, яка встановлена згідно з журналом реєстрації пасіки на території Батуринської міської територіальної громади (а.с.57).

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги наданий позивачкою Акт обстеження земельної ділянки від 02 березня 2021 року, оскільки він хоча і не містить назви міської ради та організації, де ОСОБА_5 займає посаду спеціаліста відділу земельних ресурсів та жкг, проте його зміст узгоджується з наявними у справі доказами наявності у власності відповідача пасіки.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що пасіка є спільним сумісним майном сторін, оскільки набута ними під час шлюбу, а отже підлягає розподілу.

При цьому апеляційний суд приходить до висновку, що саме Акт обстеження земельної ділянки від 02 березня 2021 року підтверджує реальну кількість вуликів з бжолосім`ями, а саме 97 штук, оскільки комісією було здійснено вихід за місцем знаходження пасіки і перевірено їх кількість.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що правила, визначені частиною п`ятою статті 71 СК України застосовуються, коли позивач висуває вимогу про виділення йому в натурі певного майна в порядку поділу, а відповідачу - пропонує грошову компенсацію. Лише у такому випадку позивач зобов`язаний попередньо внести грошові кошти на депозитний рахунок суду, які при задоволенні позову будуть виплачені відповідачу як грошова компенсація його частки у спільному майні.

У зв`язку з викладеним, є безпідставними посилання суду першої інстанції на той факт, що жодна із сторін не внесла грошові кошти на депозит суду в рахунок підтвердження згоди на припинення права власності у спільному майні, оскільки у даній справі позивачка просила суд стягнути на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки пасіки, а не виділити її частку в натурі.

Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що запропонований позивачкою спосіб поділу майна подружжя призведе до порушення законних прав відповідача, який є безробітним і має на утриманні хвору матір та становитиме для нього надмірний тягар, оскільки чинним СК України не передбачено можливість присудження одному із подружжя грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності в залежності від матеріального стану іншого із подружжя. Крім того, перебування ОСОБА_2 на обліку в центрі зайнятості як безробітного не підтверджує відсутності у нього інших доходів, окрім заробітної плати, а довідка про потребу ОСОБА_3 у постійному сторонньому догляді не підтверджує факту надання такої допомоги відповідачем.

Відповідач не заперечував щодо визначеної ОСОБА_1 середньої ринкової вартості однієї бджолосім`ї з вуликом та рамками у розмірі 1400 грн.

Оскільки позивачка вказувала, що вона не є пасічником та не має навиків поводження із бджолами, відсутні підстави для поділу пасіки в натурі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини пасіки в кількості 48,5 бджолосімей (97 : 2) у розмірі 67 900 грн (48,5 х 1400 грн).

Відповідач в суді першої інстанції не заперечував факту наявності у нього платформи для перевезення пасіки, проте вказував, що вона належить його знайомому.

Факт наявності платформи у ОСОБА_2 підтверджено і Актом обстеження земельної ділянки від 02 березня 2021 року.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів належності платформи іншій особі та факту її передачі йому в тимчасове користування, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що платформа для перевезення пасіки є спільним сумісним майном сторін, отже з відповідача на користь позивачки належить стягнути грошову компенсацію 1/2 частини її вартості, яка становить 17 500 грн (35 000 грн : 2).

Враховуючи викладене в сукупності, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмовлених позовних вимог, які належить задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85 400 грн грошової компенсації вартості 1/2 частки пасіки в кількості 97 бджолосімей та платформи для перевезення вуликів.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із скасуванням рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, належить здійснити розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 166 204,99 грн, за який позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1662,05 грн (а.с.3). За надання правничої допомоги ОСОБА_1 сплатила адвокату Ковалюху В.М. на підставі договору про правову допомогу від 18 травня 2021 року 7000 грн (а.с.29).

Позовні вимоги задоволено на 98,7%, отже з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню 1640,44 грн (1662,05 грн х 98,7%) судового збору та 6909 (7000 грн х 98,7%) грн витрат на правничу допомогу.

Оскільки усі позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, відсутні підстави для стягнення з позивачки на користь відповідача понесених останнім витрат на правничу допомогу.

За подання апеляційної ОСОБА_1 сплачено 2493,08 грн судового збору.

Апеляційну скаргу задоволено на 97,6%, отже з відповідача підлягає стягненню 2433,25 грн (2493,08 грн х 97,6%) судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в частині розподілу судових витрат і постановити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості пасіки та платформи для перевезення бджіл задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частки пасіки в кількості 97 бджолосімей та платформи для перевезення бджіл у розмірі 85 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1640 грн 44 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, а також 6909 грн витрат на правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2433 грн 25 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: