Справа № 715/2274/21
Провадження № 2/715/25/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2022 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
Тарашанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови (землі загального користування - дорога) площею 0,0010 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення металевої огорожі та приєднання захопленої земельної ділянки до власного землекористування.
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та видано припис про усунення порушення земельного законодавства, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.
За наслідками перевірки ОСОБА_1 було направлено претензію (вимогу) від 15.06.2021 року про звільнення вказаної земельної ділянки загального користування (частини дороги) шляхом перенесення паркану.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для усунення порушень земельного законодавства та добровільного повернення земельної ділянки у користування сільської ради, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій.
Тому просить суд, ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_1 повернути у володіння і користування територіальної громади в особі Тарашанської сільської ради земельну ділянку площею 0,0010 га., яка розташована на території Тарашанської сільської ради по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
24 січня 2022 року представник позивача Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області направив до суду заяву про збільшення позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, яким просить зобов`язати знести об`єкт самочинного будівництва збудований паркан розташований на земельній ділянці комунальної власності (дорога) орієнтовною площею 0,0010 га., яка розташована по АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак, звернувся до суду із заявою просив суд позов задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, а тому суд вважає, що справу можна розглянути в його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно рішення №85-29/08 XXVIV сесії V скликання Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 12 грудня 2008 року, на балансі сільської ради перебуває об`єкт комунальної власності, а саме дорога в АДРЕСА_1 протяжністю 1200 м., шириною 4 м., покриття ґрунтове, 3 водопропускні труби, 3600м.кв. вартістю 1418,40 грн.
25 січня 2021 року було проведено обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності житлової та громадської забудови (землі загального користування - дорога) площею 0,0010 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом встановлення металевої огорожі та приєднання захопленої земельної ділянки до власного землекористування, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки за №53ДК/000/АО/10/01-21 від 25 січня 2021 року.
У зв`язку з виявленим порушенням на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №53ДК/0060П/07/01/-21 та винесено припис №53ДК/0055Пр/03/01/-21, яким зобов`язано вжити заходів для усунення порушення вимог земельного законодавства у тридцяти денний термін.
01.03.2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення №53-ДК/0073По/08/01/-21 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
В подальшому 22.03.2021 року державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №236ДК/220/АП/09/01/-21, яким встановлено факт невиконання вимог припису від 19.02.2021 року, а саме не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку.
Тарашанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області направила ОСОБА_1 претензію (вимогу) №1003 від 15 червня 2021 року з вимогою негайно припинити порушення земельного законодавства шляхом звільнення частини земельної ділянки площею 0,0010 га. із земель житлової та громадської забудови комунальної власності (дорога) шляхом перенесення встановленої огорожі. На даний час вимоги припису не виконані.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Згідно ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.
Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції сільських рад.
Статтею 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 125 вказаного Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011р.).
Відповідно до положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Пунктом б. ч.1 ст.211 та ст.212 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».
Згідно зі статтею 1 вказаного Закону самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Частинами 2-3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків.
Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв частину земельної ділянки комунальної власності, а саме частину дороги.
В подальшому ОСОБА_1 здійснив встановлення (будівництво) паркану на земельній ділянці комунальної власності (дорога) орієнтовною площею 0,0010 га., яка розташована по АДРЕСА_1 .
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що зміненні позовні вимоги Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 2270,00 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Змінені позовні вимоги Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 знести збудований паркан, що розташований на земельній ділянці комунальної власності (дорога) орієнтовною площею 0,0010 га., яка розташована по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області понесені судові витрати в сумі 2 270 (дві тисяч двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя