Справа №627/1266/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2022 р. смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бугаєнко І.В.,

за участю секретаря - Сургай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у судовому наказі, видачу дублікату виконавчих документів та поновлення строків для його пред`явлення -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить: 1) замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54 офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920), як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з договором № GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17.08.2021 року у судовому наказі по цивільній справі № 2-Н-14/10 за рішенням, що видав Краснокутський районний суд Харківської області від 09.07.2010 року про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 38351 грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 191 грн. 76 коп. та сплачені витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в сумі 30 грн. з боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; 2) видати дублікат судового наказу по цивільній справі № 2-Н-14/10 за рішенням, що видав Краснокутський районний суд Харківської області від 09.07.2010 року про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 38351 грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 191 грн. 76 коп. та сплачені витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в сумі 30 грн. з боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із зазначенням нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»; 3) поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату судового наказу по цивільній справі № 2-Н-14/10 за рішенням, що видав Краснокутський районний суд Харківської області від 09.07.2010 року про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 38351 грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 191 грн. 76 коп. та сплачені витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в сумі 30 грн. з боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09.07.2010 року у цивільній справі 2-Н-14/10 позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 року, в сумі 38351 грн. 61 коп.

Згідно з договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором №09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», яке вподальшому на підставі Договору №GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - (НОВИЙ КРЕДИТОР), разом із усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

06.08.2008 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» був укладений Договір поруки б/н від 06.08.2008 року, який укладено для належного виконання кредитного договору №09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 року, в забезпечення вимог кредитора за належне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань.

Згідно із п.п.1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. Договору Поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників та сайту: ttps://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors Автоматизованої системи виконавчих проваджень жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 09.07.2010 року у цивільній справі № 2-Н-14/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором не перебуває.

В той же час, в кредитній справі №09/2008/7, яку було передано від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а потім відступлено на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», судові накази по справі №2-Н-14/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором, відсутні.

Заявник зазначає, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не могло раніше знати про відсутність оригіналів судових наказів, відкритого виконавчого провадження та пропуску строків для подачі судових наказів по справі №2-Н-14/10 по кредитному договору №09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 року стосовно солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вищевикладене свідчить про втрату оригіналів судових наказів виданих Краснокутським районним судом Харківської області від 09.07.2010 року у цивільній справі № 2-Н-14/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання представник заявника не з`явився, у заяві про заміну стягувача у судовому наказі, прохав розглянути справу без участі заявника, заяву підтримують в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09.07.2010 року у цивільній справі 2-Н-14/10 позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 року, в сумі 38351 грн. 61 коп.

Згідно із повідомленням Краснокутського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) судовий наказ №2-Н-14/10 Краснокутського районного суду Харківської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 38 351,61 грн., судового збору в розмірі 191,76 грн., витрат в сумі 30 грн., всього 38 573,37 грн. перебував на виконанні у відділі з 15.03.2016 року. Судовий наказ №2-Н-14/10 було повернуто стягувачу постановою про повернення виконавчого документу виданою Краснокутським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.06.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника офіційного джерела доходу та відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення. Після повернення судового наказу стягувачу, повторно на виконання судовий наказ до відділу не надходив.

Щодо вимог заявника про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року (справа № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно із договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 право вимоги за кредитним договором № 09/2008/29/434933037 від 06.08.2008 р., укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , та договір поруки укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 від 06.08.2008 р., перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Первісний кредитор) /а.с.19-26), яке, в свою чергу, згідно із договором №GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 відступило права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (Новий кредитор), що підтверджено Додатком № 1 (реєстром боржників), та є невід`ємною частиною договору.

Доказом оплати за договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 є платіжне доручення № 1 від 06 липня 2020 року на суму 188900625,00 грн. /а.с.26/. Дана сума була перерахована на виконання п. 4 Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020.

Доказом оплати за договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_08 від 17.08.2021 є платіжні доручення №1603 від 24 вересня 2021 року на суму 1805000,00 грн. та №2358 від 12 жовтня 2021 року на суму 195000,00 грн./а.с.33,34/. Дані суми були перераховані на виконання п. 4 Договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_08 від 17.08.2021.

Отже, ТОВ «Брайт Інвестмент» набув усіх прав кредитора відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим заява в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог заяви про поновлення строку пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 6 статті 12 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» та положення статті 433 ЦПК України не містять переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строків на пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник посилається на ті обставини, що судовий наказ у матеріалах кредитної справи відсутній, а заявник раніше не міг знати про відсутність його оригіналу.

Як вже зазначалось вище, судовий наказ у справі № 2-Н-14/10 про солідарне стягненя з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано 09.07.2010 року первісному кредитору ПАТ Комерційний банк "Надра", який в подальшому ПАТ Комерційний банк "Надра" було пред`явлено до примусового виконання до Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та 15.03.2016 року відкрито виконавче провадження №50495357.

Однак, 27.06.2018 року начальником Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні №50495357 було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майна, на яке можливо здійснити стягнення та відсутності офіційного джерела доходу.

З Інформації, яка мається в автоматизованій системі виконавчого провадження від 03.12.2021 року вбачається, що виконавче провадження відносно боржників фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завершено.

Також з відповіді Краснокутського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що судовий наказ №2-Н-14/10 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після його повернення 27.06.2018 стягувачу, повторно на виконання до відділу не надходив.

Матеріали справи не містять доказів, що первісний кредитор ПАТ Комерційний банк "Надра" повторно пред`явив виконавчий лист до виконання або йому було поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, чинного на даний час, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому відповідно до п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Натомість, тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Для цього пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII (від 02 червня 2016 року) до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності (набрання чинності Законом № 1404-VIII відбулось 5 жовтня 2016 року).

Отже, для п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) не передбачено зворотної дії в часі та можливості застосування норм такого Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими вже сплив на час набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 522/11429/13-ц.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим наказом Краснокутського районного суду Харківської області від 09.07.2010 у справі №2-Н-14/10 (15.03.2016), виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно із частиною 1, частиною 2 статті 23 Закону №606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником, наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

На підставі ч. 3 ст. 23 ЗУ Закону №606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2018, судовий наказ №2-Н-14/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 38351,61 грн. був повернутий стягувачу ПАТ КБ «Надра» відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому державним виконавцем в постанові про повернення виконавчого документу зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 27.06.2019.

З наведеного слідує, що річний строк для повторного пред`явлення судового наказу Краснокутського районного суду Харківської області № 2-Н-14/10 сплив 27.06.2019 року, тобто ще до придбання 17.08.2021 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, під час продажу ПАТ комерційний банк "Надра" права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банк вже втратив право пред`явлення виконавчого документу до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.

Будь-яких обставин щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання первісним кредитором заявником не вказано та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску строку до заяви не долучено.

Твердження представника заявника, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не могло знати про те, що стягувачем пропущений строк пред`явлення судового наказу до виконання є безпідставним, оскільки під час укладання Договору №GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17.08.2021, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», представники останнього мали можливість ознайомитися зі всіма документами щодо предмету договору, в тому числі і щодо стану виконання судового рішення.

У будь-якому випадку факт відсутності виконавчого документа у первісного кредитора не є поважною причиною поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконанню його правонаступнику.

На думку суду, заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України ).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява в частині поновлення строків для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання не підлягає задоволенню.

Щодо вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За вказаною нормою обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно з якою, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За таких обставин, оскільки судом відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення судового наказу до виконання, суд відмовляє і у задоволенні заяви щодо видачі дубліката судового наказу.

Керуючись ст. ст. 81, 247, 259-261, 352, 354, 442, 433, п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», боржник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у судовому наказі, видачу дублікату виконавчих документів та поновлення строків дляїх пред`явлення задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54 офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920), як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно із договором № GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17.08.2021 року у судовому наказі по цивільній справі № 2-Н-14/10 за рішенням, що видав Краснокутський районний суд Харківської області від 09.07.2010 року про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 38351 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят одна) грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 191 (сто дев`яносто одна) грн. 76 коп. та сплачені витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справ у судах в сумі 30 (тридцять) грн. з боржника ОСОБА_1 .

Замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54 офіс 402, (р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920), як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно із договором № GL48N718070_blank_08 про відступлення права вимоги від 17.08.2021 року у судовому наказі по цивільній справі № 2-Н-14/10 за рішенням, що видав Краснокутський районний суд Харківської області від 09.07.2010 року про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 38351 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят одна) грн. 61 коп. та судовий збір в розмірі 191 (сто дев`яносто одна) грн. 76 коп. та сплачені витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справ у судах в сумі 30 (тридцять) грн. з боржника ОСОБА_2 .

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

СУДДЯ Бугаєнко І. В.