Справа № 161/4479/22
Провадження № 2/161/2376/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Флішаровському Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 28.04.1990 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . Протягом останнього часу сімейні відносини між ними значно погіршилися, що призвело до їх фактичного припинення. На даний час ведення спільного господарства припинено, вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та примирення є неможливими, оскільки їхня сім`я існує суто формально. При розгляді справи термін на примирення просить не надавати. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 28.04.1990 року Любохинівською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 8.

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не з`явився - 17.05.2022 року подав заяву в якій, на випадок своєї відсутності в судовому засіданні, просив врахувати наступне. Так, відповідач вказує, що викладені у позовній заяві ОСОБА_1 обставини з приводу причин для розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Позов про розірвання шлюбу позивач подає до суду вже в четверте, попередні рази свої позови остання відкликала. У їх шлюбних відносинах із ОСОБА_1 , поведінка позивачки була не припустимою. Крім того, його намагання налагодити відносини виявилися безрезультатними (а.с. 15-16).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.1990 року, який зареєстровано Любохинівською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 8, про що видано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. Про дані обставини свідчить зміст її позову.

Як встановлено судом, сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сімейне життя.

На даний час, сторони спільне господарство та побут не ведуть.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню.

Також суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, а тому примушування її до його збереження є порушенням права позивачки на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У своїй заяві від 26.05.2022 року відповідачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 17).

На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 28 квітня 1990 року Любохинівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 8 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 27 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська