Справа № 464/6506/21
пр.№ 2/464/543/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6506/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»

відповідач ОСОБА_2

вимоги: відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою у порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути: з відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування у сумі 46 008,90 грн; з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн, завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили.

Відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за місцезнаходженням та зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідачі у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважаються такими, яким вручено судове рішення.

Додатково відповідачі повідомлялися про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відзив на позов відповідачами не подано та жодних клопотань не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявляючи вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач покликається, що відповідач 15 лютого 2021 року по вул.Стрийській в м.Львові, керуючи автомобілем марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, унаслідок чого завдано належному їй транспортному засобу марки «КІА» номерний знак НОМЕР_2 механічних пошкоджень. Наведене підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, складеним у відповідності до ст.124 КУАП та ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Свої вимоги про стягнення з відповідача 46 008 грн страхового відшкодування позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність у ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» згідно із страховим полісом № 175895441, до якого звернулась із відповідною заявою від 10 березня 2021 року. Відомості про виплату страхового відшкодування чи відмову у такому в матеріалах справи відсутні.

За положеннями ст.979 ЦК України договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст.6, пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Виходячи з приписів ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У ст.9 Закону України «Про страхування» визначено поняття франшизи. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (ст.ст.12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Заявляючи вимоги до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на підставі страхового полісу № 175895441, водночас такого суду не надає. Указане позбавляє суд можливості з`ясувати його зміст та умови: дійсність договору страхування, предмет договору та страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), наявність/відсутність франшизи, розмір такої.

Позивач обґрунтовує розмір страхового відшкодування 46 008,90 грн актом рахунком-фактурою № СЧ-0000614 від 18 лютого 2021 року.

Водночас такий доказ не є достатнім, адже містить вартість робіт та запчастин (матеріалів) і не належним чином не підтверджує розмір витрат, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, як це передбачено наведеними вище законодавчими нормами. Зокрема, звіту (акта) про оцінку майна у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» чи висновку експерта позивачем не надано.

Акт (протокол) огляду транспортного засобу та фотофіксація з місця події не містить саме інформацію про розмір страхового відшкодування.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав . Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодження її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Позивачем не наведено та переконливо не доведено факту заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, що є її процесуальним обов`язком. Не доведено негативних наслідків та не надано доказів в підтвердження такого, не зазначено, з яких міркувань виходила позивач, визначаючи розмір моральної шкоди 10 000 грн. Сам факт протиправних дій не свідчить про завдання моральної шкоди.

З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках позивач до суду не зверталася. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Підсумовуючи все наведене вище, позивачем не наведено фактичних даних та переконливо не доведено, що є її процесуальним обов`язком, наявності правових підстав для стягнення з відповідачів коштів.

Аналізуючи, передбачене ст.55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа указує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачами прав позивачів. Сам факт звернення позивачів до суду не свідчить про порушення їх прав, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку. Доводи позивача не підтверджені об`єктивними доказами, зводяться до власного суб`єктивного тлумачення обставин справи.

Суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідачів (ч.8 ст.178 ЦПК України), що не звільняє позивача від тягару доказування, адже принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження вимог/заперечень.

У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Судові витрати

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати до відшкодування позивачу не підлягають (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати позивача залишити по понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», код за , м.Київ, просп.Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 31 травня 2022 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО