БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/594/22
Провадження № 2-о/497/39/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Висоцького С.О.,

за участю секретаря - Войтової С.І.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу в порядку окремого провадженя за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання спадкоємцем за законом четвертої черги,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2022 року заявник звернулася до суду з заявою та просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кубей Болградського району Одеської області, як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлення юридичного факту для неї, заявника, має суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, тому вона звертається до суду керуючись ст.ст. 256, 259, 208, 213-215 ЦПК України.

Заявник до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщалася відповідно до чинного законодавства. Надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника та не заперечує проти задоволення заявленних вимог.

На виконання вимог ухвали суду, Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано копії актових записів про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. надано копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги цієї заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заінтересованої особи по справі, суд прийшов до висновку про задоволення заяви за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст.315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.11.1977 року виданим Червоноармійської сільською радою Болградського району Одеської області, 27 листопада 1977 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 70, та отримала шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , свідоцтво серії НОМЕР_2 , видане повторно Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 32.

Як вбачається з наданих Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копій актових записів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб 25 лютого 1969 року, про що складено актовий запис № 7; але 11 квітня 1984 року шлюб між ними було розірвано, актовий запис № 31.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 27.10.2021 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 810.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0.2500 га та 1.71 га у межах згідно з планом, розташованих на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. № 148/01-16 від 05.04.2022 року та з копії спадкової справи № 56/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася його громадянська дружина, заявник ОСОБА_1 .

Втім, заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано, оскільки вона не перебуває у родинних відносинах з померлим ОСОБА_2 , а саме: не є спадкоємцем, передбаченим ст.ст. 1261-1266 ЦК України, та не є спадкоємцем за заповітом.

У Акту опитування свідків, затвердженого секретарем Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області зазначено, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 з листопада 2008 року в будинку по АДРЕСА_1 . Вони мали спільний бюджет, піклувались та підтримували один одного, вели спільне господарство, обробляли город, доглядали за будинком, утримували живність. У 2017 році ОСОБА_2 захворів, ОСОБА_1 доглядала за ним, забезпечувала продуктами, ліками та всім необхідним для життя. Після смерті поховала його, справляє поминки за місцевими звичаями та продовжує проживати у будинку. Свідки підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина.

Також про факт спільного проживання однією сім`єю як чоловік та дружина свідчать надані спільні фотографії (а.с.24, 25)

З довідки № 293 наданої Кубейською сільською радою від 23.02.2022 року, вбачається, що ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; на день його смерті ніхто не був зареєстрований у домоволодінні.

Згідно довідки № 234 наданої Кубейською сільською радою від 10.02.2022 року, ОСОБА_1 дійсно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 року до теперішнього часу без реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі.

Зі змісту наданих заявником доказів у їх сукупності вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 з листопада 2008 року по день смерті проживав однією сім`єю з заявником ОСОБА_1 . Вони проживали разом в одному будинку, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Метою встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше 5 років є необхідність реалізації права на отримання спадщини та оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Встановленням даного факту для заявника безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 12, 77, 80 -82, 89, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання спадкоємцем за законом четвертої черги - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кубей Болградського району Одеської області, як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.О.Висоцький