Справа № 438/289/22
Провадження №2/438/245/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"27" травня 2022 р. м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Хемич О.Б., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановила:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 30 листопада 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджанської Республіки.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів.

Відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: - хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Перелік випадків, коли суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом визначено також ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», серед яких, зокрема: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується); якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення тощо.

З позовної заяви вбачається, що позов пред`явлено до Бориславського міського суду Львівської області за підсудністю, зокрема, за місцем проживання або перебування відповідача. Так, згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підстави для вибору підсудності за вибором позивача, що передбачено ч.2 ст.28 ЦПК України, у позовній заяві відсутні. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позовної заяви вбачається, що подружжя спільних дітей не має, та інших підстав в підтвердження можливості застосування альтернативної підсудності позивачем не вказано.

Позивач у позовній заяві вказала адресу проживання відповідача у м.Бориславі. Проте, така адреса проживання (перебування) відповідача не є зареєстрованою. Отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване в Україні у встановленому законом порядку його місце проживання (перебування).

Жодних інших підтверджень того, що відповідач-громадянин іншої держави фактично проживав в Україні, у тому числі у м.Бориславі, позовна заява та додані до неї документи не містить.

Відсутність у суду інформації про дійсне місце проживання (перебування) відповідача, який не є громадянином України, позбавить суд можливості його подальшого належного повідомлення про розгляд справи, вручення йому повісток та процесуальних документів тощо.

При цьому, суд враховує те, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.2 ст.496 ЦПК України).

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) (ч.9 ст.28 ЦПК України).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (ч.10 ст.28 ЦПК України).

Таким чином, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено адресу місця перебування відповідача; у порушення вимог п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З урахуванням того, що відповідач є громадянином іншої держави, а отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку його місце проживання (перебування) в Україні, а також з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі та належного повідомлення відповідача про розгляд справи, вручення йому повісток та процесуальних документів, позивачем необхідно надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача в Україні або відомості про місцезнаходження майна відповідача на території України чи адреси постійного його заняття (роботи) в Україні, у зв`язку з цим слід позовну заяву залишити без руху.

Зазначені недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Б.Хемич