Провадження №: 6/755/393/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Івіної М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника АТ «Альфа-Банк» - Жилінський Д.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд видати дублікат виконавчих листів №755/15360/14-ц від 02 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у загальній сумі 814 164,97 грн, визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документу до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі 3755/15360/14-ц від 02 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у загальній сумі 814 164,97 грн. 27 квітня 2016 року вказаний виконавчий документ направлено на примусове виконання до Першого міського відділу державної виконавчої служби м.Чернівці. 06 травня 2016 року виконавче провадження відкрито за номером ВП51034898. Представник заявника зазначає, що згідно даних АСВП дане виконавче провадження завершено, проте виконавчий документ до стягувача не надходив. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року замінено стягувача у виконавчому листі на АТ «Альфа Банк». Також, зазначає, що станом на день подачі даної заяви до суду, на адресу стягувача постанов Першого відділу ДВС м.Чернівці про повернення виконавчого документа стягувачеві разом з оригіналом виконавчого листа не надходили. Представник заявника вважає, що виконавчий лист є втраченим, у зв`язку з чим пропущено строк для його пред`явлення на примусове виконання.

Представник заявника АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просив суд розгляд заяви провести за відсутності представника.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

У відповідності до ч.3 ст.433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду

м.Києва перебувала цивільна справа №755/15360/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2014 року постановлено видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 814164,97 грн заборгованості та 8541,65 грн сплаченого третейського збору та судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 31).

02 липня 2014 року представником ПАТ «Укрсоцбанк» отримано виконавчі листи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року замінено стягувача у виконавчому листі №755/15360/14-ц, виданому Дніпровським районним судом м. Києва 02 липня 2014 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду, замінивши стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с. 67-69).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП виконавче провадження №51034898 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, відкрите 06 травня 2016 року у Першому ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області, завершено (а.с.82).

Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 11 червня 2019 року виконавчий лист №755/15360/14-ц, виданий 02 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення солідарно 814164,97 грн. заборгованості, 8541,65 грн сплаченого третейського збору та 243,60 грн судового збору, боржником за яким є ОСОБА_1 повернуто стягувачу АТ «Укрсоцбанк» на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа (а.с. 87)

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п.17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 02 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи по справі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до вимог статей 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не приймає як доказ втрати виконавчого листа, долучену представником АТ «Альфа Банк» копію звернення до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південо-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо надання інформації про місцезнаходження виконавчого документу (а.с.90), оскілки остання не містить ані доказів його отримання виконавчою службою, ані доказів направлення стягувачем такого звернення. Формальне складення звернення, без долучення документів на підтвердження дійсної втрати виконавчого листа не може бути належним, допустимим та достатнім доказом такої втрати.

Інших доказів на підтвердження доводів заяви про втрату виконавчого листа матеріали справи не містять.

Отже виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, суд приходить до висновку що «Альфа-Банк» не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили втрату виконавчого листа, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що заява «Альфа-Банк» в частині видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виданий 02 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва виконавчий лист №755/15360/14-ц про солідарне стягнення 814164,97 грн. заборгованості, 8541,65 грн сплаченого третейського збору та 243,60 грн судового збору, боржником за яким є

ОСОБА_1 був пред`явлений стягувачем 06 травня 2016 року.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження»

від 02 червня 2016 року, пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, 06 травня 2016 року мало місце переривання строків пред`явлення до виконання, виданого 02 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, виконавчого листа.

Однак, постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 11 червня 2019 року виконавчий лист №755/15360/14-ц, виданий 02 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва повернуто стягувачу. В постанові зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання у строк

до 11 червня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не пропущено, отже дана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази які б підтвердили втрату виконавчого листа, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не пропущено.

Керуючись статтями 260, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заінтересована особа - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: