Справа № 761/9232/20
Провадження № 2-п/761/57/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Національний музей історії України, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Національного музею історії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 30.08.2021 р. в цивільній справі № 761/9232/20 за позовом Національного музею історії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що заявник просить скасувати заочне рішення від 30.08.2021 р., посилаючись на те, що заочне рішення у справі ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема зазначає, що про дату, час і місце судового розгляду вона у встановленому законом порядку повідомлена не була, а також судом не були з`ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи.

Представник заінтересованої особи (позивача) Національного музею історії України в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні, а також розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник пропустила процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що копію оскаржуваного заочного рішення вона фактично отримала тільки 14.12.2021 р., що підтверджується письмовою розпискою, яка міститься у матеріалах справи, а тому суд вважає за необхідне поновити заявнику строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 30.08.2021 р. в цивільній справі № 761/9232/20 за позовом Національного музею історії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, вказаний позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного музею історії України 30494,45 грн., з яких: 28392,45 грн. - матеріальна шкода; 2102,00 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач судом повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 , яка була вказана у довідці про реєстрацію місця проживання від 02.04.2020 р. та позовній заяві.

Так, про виклики відповідача в судові засідання свідчать повернуті до суду рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень разом з поштовими конвертами з відміткою про неотримання відповідачем судових повісток про виклик до суду.

Отже, відповідача повідомлено про розгляд судом вказаної справи у встановленому законом порядку, але через її неявку судом було ухвалено заочне рішення.

Разом з тим, суд вважає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для вирішення даної справи, оскільки вони не спростовують встановлені судом обставини у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Національний музей історії України, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Національного музею історії України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: