Справа № 493/912/21
Провадження № 2/493/46/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.

ПРЕДСТАВНИКА ВІДПОВІДАЧА

ПП «ЛІЛІЯ» АДВОКАТА ТИМОЩУКА Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Лілія» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та припинення права оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПП «Лілія», Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та припинення права оренди земельної ділянки.

До відкриття провадження у справі 19.07.2021р. від позивача до суду надійшла через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» уточнена позовна заява, в якій вона виключила з позову учасника справи відповідача Піщанську сільську раду Балтського району Одеської області та додала докази щодо сплати судового збору за дві вимоги, оскільки позов містить три вимоги, а позивач при поданні позовної заяви сплатила судовий збір лише за одну вимогу.

Провадження у справі тривалий час не відкривалося, оскільки інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду лише 06.09.2021р., а згідно наказу Балтського районного суду Одеської області №6-в/с від 13.07.2021р. суддя знаходилась у відпустці з 02 серпня 2021 року по 28 вересня 2021 року.

Ухвалою судді від 29.09.2021р. провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02 листопада 2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. до якого було додано клопотання про витребування доказів.

З урахуванням відзиву представника відповідача ПП «Лілія», 22.11.2021р. позивач подала до суду заяву про залучення до матеріалів справи в якості доказу оригінал договору оренди землі та клопотання про встановлення їй додаткового строку для подання відповіді на відзив, яке було задоволено ухвалою суду від 22.11.2021р., але відповіді на відзив позивач до суду так і не подала.

16 грудня 2021 року в підготовчому судовому засіданні судом було розглянуто та частково задоволено клопотання представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. про витребування доказів.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 07.02.2022р. закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду по суті представник відповідача ПП «Лілія» адвокат Тимощук Є.С. в судовому засіданні зазначив, що первинної позовної заяви з додатками він не отримував, що є підставою для відмови у задоволенні позову, в зв`язку з чим ухвалою суду від 29.03.2022р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків.

На виконання вищезазначеної ухвали суду позивач надала суду докази направлення відповідачу ПП «Лілія» первинної позовної заяви з додатками.

21 квітня 2022 року від представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки відповідач ПП «Лілія» отримало первинну позовну заяву, але не підписану позивачем.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21.04.2022р. у задоволенні клопотання представника відповідача було відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху та витребувано у позивача оригінали доказів.

На виконання вищезазначеної ухвали суду, 26.04.2022р. позивач подала до суду докази надіслання відповідачу підписаної позовної заяви.

26 квітня 2022 року на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. надійшла заява про відвід головуючій судді Тітовій Т.П., яка ухвалою судді від 26.04.2022р. була передана до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 27.04.2022р. у задоволенні заяви представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. про відвід головуючому судді Тітовій Т.П. відмовлено.

17 та 18 травня 2022 року позивач, на виконання ухвали суду від 21.04.2022р., подала до суду заяви про долучення до справи оригіналів доказів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.03.2009р. між її чоловіком, який діяв як фізична особа підприємець, та власником земельної ділянки ОСОБА_3 , яка належала йому на праві власності, згідно державного акту на земельну ділянку, було укладено договір оренди землі, площею 3,08 га, кадастровий номер :01:002:0201, строком на 15 років, який зареєстрований у Балтському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2010р. за №51.

Орендовану земельну ділянку її чоловік використовував за цільовим призначенням, своєчасно і в повному обсязі виплачував власнику орендну плату, остання виплата якої була восени 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 помер. Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті стала позивач, яка прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріуса, до майна якої також входить право оренди на вищезазначену земельну ділянку.

Під час здійснення спадкування майна та майнових прав, позивачем було з`ясовано, що власник вищезазначеної земельної ділянки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після його смерті прийняв відповідач ОСОБА_2 , який, одразу після отримання свідоцтва про право на спадщину, розпорядився успадкованим майном у вигляді земельної ділянки, уклавши договір оренди землі із відповідачем ПП «Лілія», який 14.09.2020р. зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На думку позивача, відносини щодо оренди земельної ділянки врегульовані нормами Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» і договором оренди землі, відповідно до яких смерть фізичної особи наймодавця не є підставою для припинення договору оренди землі, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов`язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі. А щодо орендарів, то право оренди земельної ділянки після смерті фізичної особи орендаря переходить до його спадкоємців, якщо інше не передбачено договором оренди.

Також, на її думку державний реєстратор прав на нерухоме майно Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Хміль О.М., приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі договору оренди землі б/н від 07.08.2020р. між відповідачами ОСОБА_2 та ПП «Лілія», не запитувала інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 01.01.2013р., а лише здійснила пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів, чим порушила норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на час укладення оспорюваного договору оренди землі та його реєстрації був чинний договір оренди цієї ж земельної ділянки, укладений 17.03.2009р. між попереднім власником ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , який зареєстрований 07.07.2010р. зі строком дії до 07.07.2025р. і в установленому законом порядку не припинений.

Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що договір оренди землі б/н від 07.08.2020р., укладений між ОСОБА_2 та ПП «Лілія» щодо земельної ділянки, яка розташована на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, на підставі якого державним реєстратором прав на нерухоме майно Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Хміль О.М. було прийнято рішення №54100936 від 17.09.2020р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення, визнання та захист державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення її права, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та реєстрації права на оренду за ПП «Лілія», був чинний договір оренди земельної ділянки б/н від 17.03.2009р., укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 .

Посилаючись на викладене, позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі № б/н, укладений 07.08.2020р. між ОСОБА_2 та ПП «Лілія», скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області №54100936 від 17.09.2020р. про державну реєстрацію прав (оренди) та їх обтяжень за ПП «Лілія» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області, на підставі договору оренди землі, та припинити право оренди зазначеної земельної ділянки, яке було набуте ПП «Лілія» 07.08.2020р., оскільки існування одночасної державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, як спадкоємця такого права після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , за яким права оренди земельної ділянки було зареєстровано первинно та не припинялося.

Позивач в судові засідання не з`явилася, однак надіслала до суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не подав, проте у своїй заяві про проведення розгляду справи без його участі, яку він подав через канцелярію суду, він заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача та повністю підтримує договір ПП «Лілія», при цьому будь-яких письмових доказів від нього до суду не надходило.

Представник відповідача ПП «Лілія» адвокат Тимощук Є.С. в судових засіданнях позов не визнав, повністю підтримав свої заперечення викладені у відзиві, обґрунтовуючи їх тим, що оскільки позивач як підставу позову вказує наявність права на спадкування оренди земельної ділянки, яку передано в користування спірним договором оренди землі, вона повинна довести своє право на спадкування іншого речового права оренди спірної земельної ділянки належними та допустимими доказами, але в підтвердження такого права спадкування надала лише довідку нотаріуса від 02.07.2021р. де зазначено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_4 , до складу якого входить земельна ділянка, що розташована за адресою: Піщанська сільська рада Балтського району Одеської області, яка належить спадкодавцю. Тобто, на його думку, ні про яке інше зареєстроване речове право право оренди землі нотаріус не вказав як про об`єкт права на спадкування. При цьому, представник відповідача посилається на зміст статей 203, 215, 217 ЦК України, акцентуючи увагу на тому, що оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. Самі по собі дії осіб щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, доки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. Також, він вважає, що лише після виконання обов`язкових вимог ст.1297 ЦК України та отримання свідоцтва про право на спадщину на майно щодо якого здійснюється реєстрація права власності у позивача могло виникнути відповідне право на спадкування іншого речового права оренди спірної земельної ділянки, тобто якби таке право в неї мало б виникнути, то нотаріус повинен був видати свідоцтво про право на спадщину або відмовити у його видачі, а оскільки позивач не надала суду свідоцтва про право на спадщину, яке б підтвердило її право на спадкування іншого речового права оренди спірної земельної ділянки, також не надано відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва та відсутнє судове рішення про виникнення права оренди за позивачем на спірну земельну ділянку, у зв`язку зі вступом у спадкування, тому в неї відсутнє порушене право на час звернення до суду з даним позовом.

Посилаючись на вищезазначені обставини, представник відповідача вважає, що є всі підстави для ухвалення судового рішення про відмову в задоволені позову.

Крім цього, представник відповідача ПП «Лілія» адвокат Тимощук Є.С. у своєму клопотанні просить суд долучені до позовної заяви копії доказів, що надані суду не брати до уваги, посилаючись на вимоги ч.6 ст.95 ЦПК України, оскільки відповідач ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналам.

Суд, ознайомившись із позовною заявою позивача, заслухавши доводи представника відповідача, ознайомившись із відзивом відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини справи.

З копії договору оренди землі б/н, який надісланий на адресу суду ГУ Держгеокадастру в Одеській області на виконання ухвали суду від 16.12.2021р. про витребування доказів, вбачається, що 17.03.2009р. між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради, площею 3,08 га, строком на 15 років, який зареєстрований у Балтському РВ ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2010р. за №51 (а.с.120-124).

Зазначена земельна ділянка була у власності орендодавця ОСОБА_3 .

Як вбачається з інформаційної довідки №254090052 власником земельної ділянки з 31.07.2020р. є ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, яка складається із земельної ділянки, площею 3,0787 га, розташованої на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0201, цільове призначення (використання) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20).

07 серпня 2020 року між відповідачами по даній цивільній справі ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Лілія» був укладений оспорюваний договір оренди землі б/н, з якого вбачається, що об`єктом оренди є спірна земельна ділянка, загальною площею 3,0787 га, з кадастровий номер :01:002:0201, яка розташована за межами населеного пункту, на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, строк дії договору 15 років (а.с.20).

17 вересня 2020 року державний реєстратор Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області Хміль О.М. прийняла оспорюване Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54100936, на підставі якого внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка з реєстру №254090052 від 23.04.2021р., в якій також вказані інші відомості, одними з яких є: «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначена інформація про спірну земельну ділянку, «Актуальна інформація про право власності» власник ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31.07.2020р., «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» зазначена інформація про оспорюваний договір, вид іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки, суб`єкта іншого речового права орендаря та орендодавця, якими є відповідачі по справі (а.с.20).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.09.2020р. Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який був первісним орендарем спірної земельної ділянки (а.с.7).

Позивач перебувала в шлюбних відносинах із померлим ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , видане 17.08.1985р.(а.с.8).

З копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що з 11.11.2020р. позивач зареєстрована в ЄДР як фізична особа підприємець за основним видом економічної діяльності 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур» (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 позивач прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Смірнової Н.С., яка 09.12.2020р. завела спадкову справу №151/2020, про що свідчить копія довідки (щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі) від 02.07.2021р. вих. №321/02-14, з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_4 , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини. Донька спадкодавця ОСОБА_5 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1 . До складу спадкового майна входить земельна ділянка, що розташована за адресою: Піщанська сільрада Балтського району Одеської області, яка належить спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с.30).

Суд, вважає, що твердження позивача, що на час укладення оспорюваного договору оренди землі, укладеного 07.08.2020р. між відповідачами по справі, був чинний договір оренди від 17.03.2009р. цієї ж земельної ділянки між попереднім її власником ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , який укладений строком на 15 років та зареєстрований у Балтському РВ ОРФ ЦДЗК 07.07.2010р., знайшли своє підтвердження письмовими доказами, які є в матеріалах справи, та нормами діючого законодавства на час вчинення спірних правовідносин.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції на дату укладення первинного договору станом на 17.03.2009р.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч.2 цієї статті).

Згідно ст.ст.18 та 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладення первинного договору станом на 17.03.2009р.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Пунктом першим наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 23.05.2003р. №135 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729, який діяв до 01.01.2013р., установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (далі - Центр ДЗК).

Зі змісту ст.1216 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.148-1 ЗК України (в редакції на дату набуття права власності ОСОБА_2 станом на 31.07.2020р.) до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Положеннями ст.141 ЗК України (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини;

ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.) визначено, що договір оренди землі припиняється в разі:

-закінчення строку, на який його було укладено;

-викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

-поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

-смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

-ліквідації юридичної особи-орендаря;

-відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

-набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

-припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, передбачено ст.32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.).

Так, згідно ч.1 цієї статті, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

А, частиною четвертою визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

При дослідженні копії договору оренди землі б/н від 17.03.2009р. на а.с.120-124, укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_4 (далі Договір), судом встановлено, що сторони дійшли згоди щодо зміни умов договору і припинення його дії, а саме: п.36 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку.

Пунктом 37 Договору передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Також, згідно п.38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.39 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є рішення суду.

Отже, 31.07.2020р. відповідач ОСОБА_2 не лише набув право власності на успадковану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0787 га, кадастровий номер :01:002:0201, розташованої на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , а й набув усіх прав та обов`язків спадкодавця як орендодавця даної земельної ділянки, відповідно до договору оренди землі б/н, укладеного 17.03.2009р. між спадкодавцем ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , строком на 15 років, зареєстрованого у Балтському РВ ОРФ ЦДЗК 07.07.2010р., який діяв на час прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 , не був припинений або розірваний відповідно до умов самого договору чи норм діючого законодавства, або визнаний недійсним в судовому порядку.

Статтею 204 ЦК України (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.) визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України (в редакції на дату укладення оспорюваного договору станом на 07.08.2020р.) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 цієї статті).

Враховуючи вищезазначені норми діючого законодавства та встановивши, що 07.08.2020р. відповідач ОСОБА_2 , який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , уклав із відповідачем ПП «Лілія» договір оренди земельної ділянки б/н, площею 3,0787 га, кадастровий номер :01:002:0201, розташованої на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, до закінчення дії договору оренди цієї ж земельної ділянки від 17.03.2009р., укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 строком на 15 років, суд дійшов висновку, що спірний договір порушував право ФОП ОСОБА_4 за його життя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (тобто після укладення оспорюваного договору оренди), як орендаря вказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим правочин, укладений під час дії іншого договору, на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним із скасуванням його державної реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі №376/2045/17-ц (провадження №61-11619св18) та 17.10.2018р. у справі №535/681/16-ц (провадження № 61-5775св18), де колегія суддів дійшла висновку, що якщо спадкоємець укладає договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем, до закінчення дії договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного спадкодавцем, спірний договір порушує право первісного орендаря та, відповідно до статей 203, 215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. щодо відсутності в позивача порушеного права на звернення до суду з даним позовом, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження оформлення належним чином права на спадкування оренди спірної земельної ділянки, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.2 та 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Нормами ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

А, згідно ч.2 цієї статті Закону, орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату смерті первісного орендаря станом на 17.09.2020р.) визначено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Зі змісту ч.1 ст.1296 ЦК України (в редакції на дату смерті первісного орендаря станом на 17.09.2020р.) вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 цієї статті).

Отже, нормами ст.1296 ЦК України спростовуються твердження представника відповідача ПП «Лілія» про те, що за відсутності свідоцтва, позивач не є такою, що прийняла спадщину після смерті первісного орендаря ФОП ОСОБА_4 , оскільки судом встановлено, що вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса.Крім того, законодавством не зобов`язано спадкоємців отримати таке свідоцтво в певний строк.

Відповідно до абз.2 п.40 первісного договору оренди землі б/н від 17.03.2009р., дослідженого судом на а.с.120-124, право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її цивільної дієздатності за рішенням суду, переходить (не переходить) до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Судом встановлено, що первісний орендар ФОП ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , незадовго після укладення оспорюваного договору від 07.08.2020р., та саме в день прийняття рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області №54100936 від 17.09.2020р. про державну реєстрацію прав (оренди) та їх обтяжень, тому у позивача як його спадкоємця виникла можливість оформити своє право на спадщину, яка складається в тому числі із спірного права оренди на земельну ділянку, але оформити спадщину на право оренди спірної земельної ділянки в неї немає можливості, оскільки таке право вже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем ПП «Лілія» ще до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Враховуючи, що умовами вищезазначеного первісного договору оренди землі б/н від 17.03.2009р. не передбачена заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то на позивача розповсюджуються правила ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі», отже до неї перейшло право на оренду спірної земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки б/н від 17.03.2009р., площею 3,0787 га, кадастровий номер :01:002:0201, розташованої на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, після смерті її чоловіка ФОП ОСОБА_4 .

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких визначений у ч.2 ст.16 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернулася до суду за захистом свого порушеного та невизнаного суб`єктивного права, що знайшло своє підтвердження при розгляді справи, оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ПП «Лілія» 07.08.2020р. уклали договір оренди землі б/н, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, розташованої на території Піщанської сільської ради Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області, та 17.09.2020р. зареєстрували його в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до закінчення дії договору оренди цієї ж земельної ділянки від 17.03.2009р., укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , тому суд вбачає підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПП «Лілія» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та припинення права оренди земельної ділянки.

Крім того, суд відхиляє вимоги представника відповідача ПП «Лілія» адвоката Тимощука Є.С. заявлені у відзиві та клопотанні щодо подання позивачем письмових доказів у порушення ст.95 ЦПК України, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими, так як позовна зава з додатками була надіслана позивачем до суду відповідно до вимог ч.3 ст.95 ЦПК України через електронний кабінет, яка зареєстрована в підсистеми «Електронний суд». Позов та додані до нього документи посвідченні її електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону, що підтверджується даними з підсистеми «Електронний суд» (а.с.150, 151).

Що стосується копії договору оренди землі б/н, укладеного 07.08.2020р. між ОСОБА_2 та ПП «Лілія», копія якого надана суду позивачем без надання відповідного оригіналу, то суд зазначає, що приймає копію договору як доказ, оскільки відповідачами він не оспорюється, а навпаки, відповідач ОСОБА_2 у своїй письмовій заяві, наданій суду 22.11.2021р., повністю підтримав договір укладений між ним та ПП «Лілія», укладення якого також підтверджується інформаційною довідкою №254090052.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 203, 204, 215, 1216, 1218, 1219, 1296 ЦК України, ст.ст.125, 141, 148-1, 152 ЗК України, ст.ст.2, 7, 18, 20, 27, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.12, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Лілія» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та припинення права оренди земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № б/н, укладений 07.08.2020р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , та Приватним підприємством «Лілія», , щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області №54100936 від 17.09.2020р. про державну реєстрацію прав (оренди) та їх обтяжень за Приватним підприємством «Лілія» на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області, на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , та Приватним підприємством «Лілія», .

Припинити право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0201, площею 3,0787 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Подільського (колишнього Балтського) району Одеської області, яке було набуте Приватним підприємством «Лілія» 07.08.2020р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27.05.2022р.

СУДДЯ