Дата документу 25.05.2022 Справа № 554/2693/22
Провадження № 2/554/2229/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 в якому просить: скасувати наказ Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області № 42-К від 15.04.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст.19ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 256ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З аналізу позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд прийшов до наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 цього Кодексу, публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У справі, яка розглядається, таким суб`єктом є Центр, оскільки його діяльність спрямована на забезпечення реалізації визначеної в статті 59 Конституції України гарантії на отримання професійної правничої допомоги. Адже, відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» (далі - Закон № 3460-VI) безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Частиною першої статті 13 цього Закону встановлено, що БВПД - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Для реалізації такої державної гарантії, власне, й функціонують центри з надання БВПД та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають таку допомогу.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Повноваження Центру з надання БВПД закріплені у статті 17 Закону № 3460-VI та в Положенні про центри з надання БВПД, затвердженому наказом Мін`юсту від 2 липня 2012 року № 967/5 (далі - Положення № 967/5).

Аналізуючи нормативні приписи, які визначають компетенцію Центру, можна констатувати, що його діяльність спрямована на забезпечення саме публічного інтересу, а не приватноправового. Тому, оскільки Центр є суб`єктом владних повноважень, якому державою делегуються, зокрема, повноваження щодо надання БВПД, можна зробити висновок про те, що за своєю суттю надання БВПД є публічно-адміністративною функцією, здійснення якої покладається на спеціальних суб`єктів, якими є відповідні місцеві та регіональні Центри, а тому такі спори підлягають розгляду за правилами КАС України.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з визнанням на думку позивачки рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності протиправним та скасування відповідного наказу.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, вимоги про визнання рішення протиправним можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, якщо таке рішення прийняте суб`єктом владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заявлені позивачкою вимоги спрямовані на вирішення публічно-правового спору, тому приходжу до переконання, що розгляд таких позовних вимог має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на встановлені обставини та положення ст.255ЦПК України належить закрити провадження у справі, як такій, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, позивачу слід роз`яснити її право на судовий захист шляхом звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 260, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Роз`яснити позивачу її право на звернення з вищевказаним позовом в установленому законом порядку в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.В. Тімошенко