КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/15152/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/717/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Коренюк А.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дашицька Людмила Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришин Олег Петрович, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно будівельна група «Логістик Альянс-1» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась із зазначеним позовом, в якому просила витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0322 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер - 800000000:90:083:0001; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0321 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер - 800000000:90:083:0002; стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 19 134,00 грн. (а.с. 1-12).

Разом з позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000);

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000);

- заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000);

- заборонити відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, зміну, поділ, перереєстрацію, заставу або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ), а саме - земельною ділянкою площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000 і земельною ділянкою площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000);

- заборонити Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельних ділянок з кадастровими номерами: 800000000:90:083:0001 площею 0,0322 га, 800000000:90:083:0002 площею 0,0321 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та надання будівельних паспортів забудови зазначених земельних ділянок;

- заборонити Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києва вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову вказаних земельних ділянок.

На обґрунтування заяви зазначала, що на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 290 від 13 лютого 1998 року ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0643 га за АДРЕСА_2 . На підтвердження права приватної власності 04 серпня 1999 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90-2-00475, кадастровий номер земельної ділянки 90083068. У 2021 році було встановлено самовільне зайняття її земельної ділянки відповідачами, якій присвоєно кадастровий номер 800000000:90:083:0068. У подальшому земельна ділянка була поділена на дві окремі земельні ділянки з кадастровим номером 800000000:90:083:0001, яка зареєстрована за ОСОБА_4 таз кадастровим номером 800000000:90:083:0002, зареєстрована за ОСОБА_3 .Зазначені земельні ділянки утворилися з належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:90:083:0068, оформлення документів на яку відбулося без її участі за підробленими документами, оскільки довіреності та згоди на продаж земельної ділянки вона нікому не надавала.

Вважала, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки земельні ділянки можуть бути відчужені. Вказувала, що підтвердженням намірів щодо продажу земельних ділянок є розміщені у мережі Інтернет оголошення про продаж частини належної ОСОБА_1 земельної ділянки (а.с. 77-85).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі відмовлено (а.с. 119-122).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 19 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Головков Є.І. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу (а.с. 125-130).

В апеляційній скарзі зазначав, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та недоведеності належності спірної земельної ділянки за первинними правовстановлюючими документами позивачу є необґрунтованими. Вважав, що суд першої інстанції не дослідив надані докази та відмовив у задоволенні заяви з формальних підстав, крім того, безпідставно послався на відсутність ризиків, оскільки неодноразовий перепродаж земельної ділянки та її поділ протягом шести місяців свідчать про намір ОСОБА_3 продати належну йому земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується наданими до суду свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 166, 187).

02 грудня 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду зупинено апеляційне провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників померлої особи (а.с. 190-195).

13 квітня 2022 року до апеляційного суду надійшло повідомлення приватного нотаріуса Київського МНО Коляда О.П., що станом на 23 лютого 2022 року єдиним спадкоємцем усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 211-214).

04 травня 2022 року ухвалою Київського апеляційного суду залучено ОСОБА_2 правонаступником померлої ОСОБА_1 , поновлено апеляційне провадження у справі (а.с. 219-220).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Карпенко В.М. підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про розгляд справи апеляційним судом були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси, у т.ч. адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_4 , приватного нотаріуса КМНО Дашицькій Л.Л., приватного нотаріуса КМНО ФедоришинаО.П. повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання (знаходження) від зазначених осіб до суду не надходили (а.с. 198-226).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, пояснення прибувших до суду учасників судового розгляду, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності обґрунтованих та наведених підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та доказів, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також суд посилався на розбіжності у наданій позивачем інформації про ідентифікаційні дані кадастрового номеру спірної земельної ділянки, у зв`язку із чим суд не встановив підстав належності земельної ділянки позивачу за первинними правовстановлюючими документами (900830068) та дійсними (800000000:90:083:0001, 800000000:90:083:0002), а також відсутність інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про адресу місця розташування спірної земельної ділянки, співвідношення зазначеної інформації до земельної ділянки, яка належала позивачу згідно Державного акту про права власності.

З таким висновком колегія суддів не погодилась, визнала його помилковим.

Судом встановлено, що предметом заявлених вимог є витребування із чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельних ділянок кадастровий номер - 800000000:90:083:0001 та кадастровий номер - 800000000:90:083:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (с/т «Мир») (а.с. 1-12).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 290 від 13 лютого 1998 року ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0643 га за АДРЕСА_2 .

На підтвердження права приватної власності 04 серпня 1999 року ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90-2-00475, кадастровий номер земельної ділянки 90083068 (а.с. 16-17).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05 липня 2021 року було зареєстровано поділ земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:90:083:0068 (0,0643 га) на дві земельні ділянки: кадастровий номер - 800000000:90:083:0001 (0,0322 га), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , та кадастровий номер - 800000000:90:083:0002 (0,0321 га), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 100-109).

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13 липня 2021 року вбачається, що місцем розташування земельних ділянок кадастровий номер - 800000000:90:083:0001 (0,0322 га) та кадастровий номер - 800000000:90:083:0002 (0,0321 га) є АДРЕСА_1 ) (а.с. 91-99).

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначала, що між сторонами виник спір щодо земельної ділянки, яка їй належала на праві приватної власності та вибула з володіння без її волі, була поділена на дві земельні ділянки та зареєстровані на відповідачів. Крім того, за оголошенням відповідач має намір відчуження належної йому земельної ділянки, що в подальшому, у випадку ухвалення рішення про задоволення позову, матиме наслідком утруднення та/або неможливість відновлення прав позивача щодо витребування земельної ділянки (а.с. 78-85).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, визначених у Конвенції, у якій би формі вони не забезпечувались у національному правовому полі.

Сфера зобов`язань Договірних держав за статтею 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як на практиці, так і за законом (порівняйте: "Кудла проти Польщі" [GC], N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI). Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (див., крім іншого, "Міфсуд проти Франції" [GC], N 57220/00, ECHR 2002-VIII) (Рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України», заява N 11901/02 Страсбург).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

До суду не надано доказів, що розпорядження Київської міської державної адміністрації № 290 від 13 лютого 1998 року та Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90-2-00475, кадастровий номер земельної ділянки 90083068, площею 0,0643 га за АДРЕСА_2 , скасовано та визнано недійсними та (або) відчуження позивачкою належної їй земельної ділянки третій особі.

Посилання районного суду, як на підставу для відмови у задоволенні заяви, на розбіжності у наданій позивачем інформації про ідентифікаційні дані кадастрового номеру спірної земельної ділянки не узгоджуються з наявними у справі доказами, з яких вбачається, що спірна земельна ділянка площею 0,0643 га за № 68 знаходиться по АДРЕСА_3 , тобто за тією ж адресою, що і земельні ділянки кадастровий номер - 800000000:90:083:0001 (0,0322 га) та кадастровий номер - 800000000:90:083:0002 (0,0321 га), проте висновки щодо належності прав на спірну земельну ділянку певній особі суд має зробити за результатами розгляду справи по суті спору.

Таким чином, до остаточного вирішення спору судом існує ймовірність забудови спірної земельної ділянки, її подальшого поділу та відчуження іншим особам для забудови.

Тому, у випадку набрання законної сили можливим рішенням суду про задоволення заявлених у цій справі позовних вимог, примусове виконання такого набравшого законної сили рішення суду може бути утруднено або визнано неможливим у зв`язку відчуженням відповідачами спірних земельних ділянок по АДРЕСА_3 .

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що існують передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) та земельну ділянку площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000).

Вимоги позивача щодо: заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, та заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельної ділянки площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), заборони відповідним державним органам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, зміну, поділ, перереєстрацію, заставу або іншого виду зміни власника майна, що належить ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ), а саме на земельну ділянку площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) задоволенню не підлягають з огляду на те, що накладення арешту на земельні ділянки передбачає обмеження відповідачів та будь-яких інших осіб здійснення дій, спрямованих на відчуження, обтяження правами інших осіб, поділ, об`єднання земельних ділянок.

З цих підстав не підлягають задоволенню вимоги про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельних ділянок з кадастровими номерами: 800000000:90:083:0001 площею 0,0322 га, 800000000:90:083:0002 площею 0,0321 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), та надання будівельних паспортів забудови зазначених земельних ділянок; заборони Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києва вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову вказаних земельних ділянок.

Колегія суддів вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи збалансованість інтересів сторін, колегія суддів дійшла висновку, що вжиття заходів забезпечення позову не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть. При цьому головну передумову для вжиття заходів забезпечення позову - забезпечення виконання рішення суду, слід в даному випадку розуміти так, що незастосування таких заходів може позбавити сенсу звернення до суду з позовом, що розглядається, навіть за умови його задоволення, та матиме своїми наслідками остаточне порушення права позивача, в той час як застосування вказаних заходів забезпечення позову може запобігти порушенню прав всіх зацікавлених осіб.

Крім того, у випадку встановлення відсутності підстав для задоволення позову та, зокрема, відсутності підстав для витребування на користь позивача спірних земельних ділянок, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, оскільки встановивши такі обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи забезпечення позову. При цьому, відповідачі не позбавлені права заявляти про зустрічне забезпечення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала районного суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із ухваленням постанови по суті заяви про часткове задоволення забезпечення позову.

Інші доводи скарги не спростовують цих висновків, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2021 рокускасувати.

Заяву ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0322 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (с/т «Мир») (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000) ), права на яку зареєстровані, власник - ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0321 га, кадастровий номер 800000000:90:083:0002, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (с/т «Мир») (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000), ), права на яку зареєстровані, власник - ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Стягувач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ).

Боржник: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ).

Боржник: ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ).

Строк пред`явлення постанови до виконання - три роки.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 26 травня 2022 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова