Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/886/21

Провадження № 2/439/28/22

11 травня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, служба у справах дітей Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідачки: ОСОБА_2 , в якій просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу відповідачка: ОСОБА_2 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із зустрічною позовною заявою до позивача: ОСОБА_1 , в якій просить суд визначити проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 . Також просить суд припинити стягнення аліментів із ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа від 01 квітня 2021 року за № 439/136/21. Окрім цього, просить суд стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень 00 копійок, щомісячно, із урахуванням щомісячної індексації, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 18 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 121. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після припинення шлюбних відносин спільна малолітня дитина залишилася проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас місце реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначене за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач наголошує, що відповідачка створила іншу сім`ю, має інший дітей. Тривалий час проживає поза межами України. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини не займається. Протягом останніх місяців не сплачує аліменти на утримання спільної дитини.

Позивач зазначає, що за семирічний період вихованням, навчання та утриманням малолітнього сина займається виключно він та його мати. Відповідачка не надає згоди батьку дитини на зняття реєстрації спільного малолітнього сина із зареєстрованої адреси проживання на фактичне місце проживання ОСОБА_3 .

Позивач мотивує, що спір між сторонами щодо місця проживання спільного малолітнього сина не вирішений. У позасудовому порядку досягнути згоду між сторонами не вдалося. Відтак він змушений звернутися до суду за для охорони та захисту законних прав та інтересів дитини.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідачка зазначає, що від самого народження спільна малолітня дитина сторін ОСОБА_3 постійно проживав із матір`ю. Проте із метою матеріального утримання себе та дитини вона була змушена виїхати на роботу до республіки Італії.

Відповідачка вказує, що протягом часу її перебування на роботі поза межами України спільна малолітня дитина повинна була перебувати із батьком. Однак батько від догляду за дитиною відмовився та поклав виховання спільного малолітнього сина на свою матір ОСОБА_4 .

Відповідачка наголошує, що вона спроможна забезпечити малолітньому синові належне виховання, навчання та житлово-побутові умови, які необхідні для проживання, відпочинку та розвитку. Позаяк вона має постійне житло та постійну роботу поза межами України. Проте відповідач не дає згоди на виїзд сина закордон, що перешкоджає в об`єднанні сім`ї, позбавляє дитину материнського догляду, виховання та ласки.

Відповідачка мотивує, що внаслідок дій ОСОБА_1 спільна дитина повністю ізольована від матері. Відтак позивачка змушена звернутися до суду за для визначення місця проживання спільної малолітньої дитини та отримання дозволу на її виїзд за кордон.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

08 червня 2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

28 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника відповідачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшов зустрічний позов, разом із клопотанням про поновлення процесуального строку, у якому ОСОБА_2 просила визначити місце проживання спільної малолітньої дитини разом із нею. Припинити стягнення аліментів та покласти обов`язок зі сплати аліментів на батька спільної малолітньої дитини сторін.

11 жовтня 2021 року ухвалою суду поновлено процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви та постановлено об єднати позовні вимоги за зустрічним позовом разом із позовними вимогами за первісним позовом.

Від представника відповідачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшла заява про забезпечення позовну, в задоволенні якої в подальшому судом відмовлено повністю.

Від представника відповідачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшло клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в задоволенні якого у подальшому судом відмовлено.

Від представника позивача адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшло клопотання про долучення до доказів у справі Висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області. Це клопотання задоволено судом, вищевказані документи долучені до доказів у справі.

Позивач під час судового засідання позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі. Проте, проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечив та просить суд відмовити у їх задоволенні. Його представник адвокат Микитюк Степан Михайлович додатково наголосив на доцільності визначення місця проживання малолітнього сина сторін разом із позивачем, про що зазначено у висновку органу опіки та піклування.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Секретар Оксана Леонідівна під час судового засідання позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Водночас проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечила, вважає їх необґрунтованими. Наголосила на доцільності перебування дитини разом із матір`ю поза межами України у Італійській Республіці. Оскільки це відповідатиме якнайкращим інтересам малолітнього ОСОБА_3 .

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 наголосила щодо доцільності вирішення спору між батьками відповідно до висновку органу опіки та піклування. Тобто, місце проживання малолітнього сина необхідно визначити разом із батьком ОСОБА_1 .

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 18 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 121. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому 08 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Бродівського районного суду Львівської області у справі за № 439/718/14-ц; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2020 року (а.с. 10-11).

1/2 частка у праві власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 . Останній зареєстрований за вищевказаною адресою та проживає там разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 171439278 від 24 червня 2019 року; договором дарування однієї другої ідеальної частки квартири серії ННЕ за № 111148 від 24 червня 2019 року; довідкою про склад сім`ї № 19; довідкою про склад сім`ї за № 37 від 29 вересня 2021 року; довідкою № 20 від 19 травня 2021 року (а.с. 16, 18-21, 124).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є врівноваженою та розсудливою дитиною. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, має багато друзів. Навчанням та вихованням дитини займається батько ОСОБА_1 . Він систематично цікавиться правами дитини, приводить і забирає його зі шкоди, бере активну участь у позашкільному житті класу, відвідує батьківські збору, що підтверджується характеристикою учня третього класу та характеристикою учня четвертого класу Бродівської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з вивченням англійської мови за № 146 від 24 вересня 2021 року (а.с. 17, 123).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий будинок, який зареєстрований за вищевказаною адресою, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25 травня 2021 року; свідоцтвом про право на спадщину за законом; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62002489 від 09 жовтня 2020 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227523874 від 08 жовтня 2020 року; Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 24, 75-80).

ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка станом на 17 вересня 2021 року становить 3 671 гривня 30 копійок, що підтверджується Виконавчим листом Бродівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2021 року; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 22, 57).

Орган опіки та піклування дійшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області, яке затверджене рішенням Виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області за № 60/02-02 від 22 березня 2022 року (а.с. 153-156).

Мотиви суду.

1.Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.

За правилами статті 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Нормою частини 2 статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 Сімейного кодексу України).

Імперативними приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

За змістом норми статті 150 Сімейного кодексу України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

У свою чергу відповідно до частин 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року закріплено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 вищевказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі й на рівне виховання батьками.

Законодавчими положеннями статті 171 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Як було встановлено судом під час судового засідання, мати: ОСОБА_2 та батько: ОСОБА_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають окремо.

Водночас малолітній син фактично проживає без реєстрації місця проживання разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу ОСОБА_1 є співвласником житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Часка у праві власності ОСОБА_1 на таке нерухоме майно становить 1/2.

ОСОБА_2 не надає письмової згоди на реєстрацію місця проживання малолітнього сина, що фактично зумовлює наявність спору про право в даних правовідносинах.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього сина сторін, суд також враховує висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 саме за місцем реєстрації батька ОСОБА_1 .

Оскільки судом встановлено, що малолітній син сторін фактично проживає із батьком, то зміна місця проживання ОСОБА_3 , може негативно вплинути на його психолого-емоційний стан та подальший розвиток. При цьому суд враховує можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток дитини.

Суд зауважує, що при визначенні місця проживання малолітнього сина сторін разом із батьком, матір дітей не позбавляється можливості безперешкодно відвідувати власного сина ОСОБА_3 , спілкуватися з ним, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за сином за місцем проживання ОСОБА_1 .

Відтак суд, із огляду на вищенаведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом щодо визначення місця проживання малолітньої дитини за батьком ОСОБА_1 є підставними та підлягають задоволенню. Разом із цим позовні вимоги у цій частині за зустрічним позовом ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

2. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом.

Суд прийшов до переконання щодо доцільності визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак із часу ухвалення Бродівським районним судом Львівської області рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (справа за № 439/136/21 від 01 квітня 2021 року) про стягнення аліментів із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітня дитина залишається проживати із батьком.

Фактично сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, не змінився. Такі обставини справи підтверджуються наявними доказами у справі, а також визнаються сторонами. Водночас перед судом не доведено жодними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами факт нецільового використання батьком (як одержувачем аліментів) аліментів на утримання спільного сина сторін.

За таких обставин, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 , оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує, не змінився, дитина продовжує проживати із батьком.

Тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у припиненні стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та водночас у зв`язку із взаємопов`язаністю вимог відмовити у стягненні аліментів на утримання малолітньої дитини сторін із батька ОСОБА_1 .

3. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме:

-дійсність;

-необхідність;

-розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Доказами у справі встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Микитюком Степаном Михайловичем виникли договірні правовідносини з представлення інтересів у судах загальної юрисдикції із наданням права реалізації від імені ОСОБА_1 усіх процесуальних прав та обов`язків, що підтверджується наданою суду копією договору від 19 липня 2021 року (а.с. 26-27).

Дійсність понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень підтверджується квитанцією від 25 травня 2021 року (а.с. 27а).

Повно, всебічно встановивши обставини справи, здійснивши оцінку доказів з точки зору дійсності, допустимості, достатності та належності, виходячи із внутрішнього переконання, суд приходить до думки, що надані послуги професійної правничої допомоги представником позивача адвокатом Микитюком Степаном Михайловичем та витрати, які були понесені позивачем за надання таких послуг, належать до судових витрат, які у своїй сукупності відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи.

Відтак суд вважає, що фактично понесені судові витрати позивачкою за надану професійну правничу допомогу у даній цивільній справі становлять 2 000 гривень 00 копійок.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, що у повні мірі буде відповідати понесеним судовим витратам на професійну правничу допомогу позивачем у зв`язку із розглядом даної цивільної справи.

4. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

За правилами частини 1-2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормою частини 1 статті 141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Доказами по справі підтверджується, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с. 1), а відповідачка сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с. 56).

Виходячи із законодавчих приписів статті 141 ЦПК України, зважаючи на норму пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий за подання даного позову підлягав сплаті 908 гривні 00 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі. Водночас позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом визнанні судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно пропорційно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок за подання позовної заяви на рахунок ОСОБА_1 , що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 2 908 (дві тисячі дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, із яких: 908 гривень 00 копійок сплаченого судового збору; 2 000 гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 травня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Б.М. Петейчук