П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 223/698/20

Номер провадження 22-ц/804/293/22

24 січня 2022 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів -Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державне підприємство «Шахта імені М.С. Сургая»

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 01 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Дочинця С.І.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» (надалі: ДП «Шахта імені М.С. Сургая») про стягнення недонарахованої заробітної плати.

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, де з 30 липня 1999 року працював електрослюсарем підземним, а з 22 листопада 2006 року працює електрослюсарем підземним п`ятого розряду. 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства енергетики України з листом щодо внесених змін до Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками(об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року з наступними змінами та доповненнями (далі: Галузева угода). 18 серпня 2020 року позивач отримав відповідь з посиланням на повний текст вказаної Галузевої угоди та зі змінами і доповненнями до неї. Позивач посилався на те, що згідно п. 9.4.2. Галузевої угоди мінімальна годинна тарифна ставка розраховується виходячи з середньомісячної норми робочого часу, розрахованої виходячи з норми тривалості робочого часу на відповідний рік, а згідно із ст. 3.2. Колективного договору та ст. 8.2 Галузевої угоди тривалість робочого часу для підземних працівників складає 30 годин на тиждень, проте при розрахунку тарифних ставок на підприємстві застосовується 40-годинна тривалість робочого часу. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що оскільки відповідач нараховує заробітну плату, виходячи з невірно розрахованої мінімальної годинної тарифної ставки, недорахована йому заробітна плата становить 107 093,12 грн та складається з недорахованої заробітної плати за жовтень 2018 року у сумі 3277,94 грн, за листопад 2018 року у сумі 3018,36 грн, за грудень 2018 року у сумі 2 480,48 грн, за січень 2019 року у сумі 3 671,68 грн, за лютий 2019 року у сумі 2 835,56 грн, за березень 2019 року у сумі 2 937,73 грн, за квітень 2019 року у сумі 2 519,14 грн, за травень 2019 року у сумі 5 868,71 грн, за червень 2019 року у сумі 5 654,30 грн, за липень 2019 року у сумі 765,67 грн, за серпень 2019 року у сумі 4 387,81 грн, за вересень 2019 року у сумі 7 589,42 грн, за жовтень 2019 року у сумі 7 264,35 грн, за листопад 2019 року у сумі 10 499,30 грн, за грудень 2019 року у сумі 7 636,55 грн, за січень 2020 року у сумі 1 286,00 грн, за лютий 2020 року у сумі 6 115,03 грн, за березень 2020 року у сумі 6 392,58 грн, за квітень 2020 року у сумі 4 395,02 грн, за травень 2020 року у сумі 9 990,29 грн, за червень 2020 року у сумі 3 466,62 грн, за липень 2020 року у сумі 790,50 грн, за серпень 2020 року у сумі 4 250,08 грн.

В зв`язку з викладеним, просив стягнути з відповідача недонараховану суму заробітної плати за період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року у сумі 107 093,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 01 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Шахта імені М.С. Сургая» про стягнення заробітної плати відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, місцевий суд, виходив з того, що відповідачем вірно здійснювався розрахунок заробітної плати позивача за період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, виходячи з мінімальної тарифної ставки, визначеної із застосуванням 40-годинного робочого тижня, у відповідності до вимог п. 9.4.1 та 9.4.2 Галузевої угоди, а тому підстави для стягнення недорахованої заробітної плати на користь ОСОБА_1 відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про правильне застосування відповідачем при розрахунку мінімальної годинної тарифної ставки 40-годинного робочого тижня, є помилковим і не відповідає діючим нормам законодавства та порушує його права. При цьому вважає, що оскільки згідно п. 9.4.2. Галузевої угоди мінімальна годинна тарифна ставка розраховується виходячи з середньомісячної норми робочого часу, розрахованої виходячи з норми тривалості робочого часу на відповідний рік, а згідно із ст. 3.2. Колективного договору та п. 8.2 Галузевої угоди тривалість робочого часу для підземних працівників складає 30 годин на тиждень, при розрахунку тарифних ставок на підприємстві повинна застосовуватись 30-годинна тривалість робочого часу.

Доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Шахта імені М.С. Сургая», посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що за приписами ст. 51 КЗпП України та п.8.2. Галузевої угоди, для позивача, як підземного працівника, визначена скорочена тривалість робочого часу, а саме 30 годин на тиждень. Разом з тим, пункт 9.4.2. Галузевої угоди не містить вказівки про розрахунок мінімальної тарифної ставки за конкретною професією, а тому її розрахунок здійснюється для усіх працівників по Україні, виходячи з середньомісячної норми робочого часу на відповідний рік для 40-годинного робочого тижня. Крім того тарифна ставка, розрахована з урахуванням 30-годинного робочого тижня не буде вважатися мінімальною, оскільки є тарифна ставка із розрахунку 40-годинного робочого тижня, яка за визначенням буде меншою.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ч.13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Згідно з наказом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №1250к від 30 липня 1999 року ОСОБА_1 прийнято на посаду електрослюсаря підземного.

Наказом ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» №2110к від 22 листопада 2006 року ОСОБА_1 переведено на посаду електрослюсаря підземного п`ятого розряду.

Згідно відповіді директора ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" від 19 грудня 2019 року № 41869, розрахунок тарифних ставок та окладів на ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" здійснюється з дотриманням п.9.4.1 та 9.4.2 Галузевої угоди. Мінімальна тарифна ставка розраховується з середньомісячної норми робочого часу 40-годинного п`ятиденного робочого тижня на відповідний рік та встановленого законодавством прожиткового мінімуму. Для розрахунку тарифних ставок підземних робітників, тривалість робочого тижня яких складає 30 годин, застосовується збільшуючий коефіцієнт - 3,234 (а.с. 24, 25).

З довідки ДП «Шахта імені М.С. Сургая» б/н від 07 жовтня 2020 року вбачається, що розрахунок мінімальної тарифної ставки здійснюється на підприємстві, виходячи з середньомісячної норми робочого часу на відповідний рік для 40-годинного робочого тижня у відповідності до п.9.4.1 та 9.4.2 Галузевої угоди (а.с 71).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники, що визначено ст. 5 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оплату праці» законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України «Про колективні договори і угоди», Закону України «Про підприємства в Україні» та інших актів законодавства України.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Крім того, частинами 1-2 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із ст. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 51 КЗпП України передбачено, що скорочена тривалість робочого часу встановлюється: для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, - не більш як 36 годин на тиждень.

Згідно п. 8.2. Галузевої угоди тривалість робочого часу не може перевищувати для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах - 30 годин на тиждень.

Отже, зазначеними нормами закону та Галузевою угодою встановлена скорочена тривалість робочого часу для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про оплату праці» на підприємствах і в організаціях, які знаходяться на госпрозрахунку і отримують дотації з бюджету, організація оплати праці здійснюється відповідно до статті 15 цього Закону, але в межах визначених для них у встановленому порядку сум дотацій та власних доходів з урахуванням умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Працівнику має бути встановлено тарифну ставку чи оклад. При цьому враховуються норми статті 3 Закону, згідно з якою при виконанні норми праці (обсягу робіт) некваліфікованим працівником основна заробітна плата не може бути нижче, ніж мінімальна заробітна плата, та статті 6 Закону, якою встановлено, що на підприємствах організація оплати праці має здійснюватися з урахуванням міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів тарифних ставок (окладів).

Відповідно до статті 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно зі статтею 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Галузева угода - це нормативний документ, яким встановлюється основні норми, принципи та взаємні зобов`язання сторін стосовно регулювання на галузевому рівні соціально-економічних та трудових відносин у галузі згідно із законодавством, додаткові соціально-економічні гарантії та трудові пільги. Вона укладена з метою посилення соціального захисту працівників галузі і включає зобов`язання сторін, які спрямовані на створення умов для підвищення ефективності роботи підприємств, реалізації на цій основі професійних, трудових і соціально-економічних гарантій трудящих і трудових колективів (пункт 1.1 Галузевої угоди).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Галузевої угоди, дія такої поширюється на всіх працівників, прийнятих на умовах найму на підприємства, в організації та установи, які входять до сфери управління Мінпаливенерго, та на працівників профспілкових органів і підвідомчих їм організацій в частині пільг і гарантій, визначених угодою, а також оплати праці робітників та службовців за загальними наскрізними професіями (посадами). Положення угоди діють безпосередньо і поширюються на всіх суб`єктів, які перебувають у сфері дії кожної із Сторін, які підписали цю угоду. Норми, положення та умови (далі - норми) Галузевої угоди діють безпосередньо і є обов`язковими для сторін та для застосування під час ведення колективних переговорів на виробничому рівні як мінімальні гарантії.

Згідно п. 9.4.1 Галузевої угоди тарифні сітки (схеми посадових окладів) на підприємствах формуються на основі тарифних ставок робітників першого розряду, які встановлюються в розмірах, що перевищують законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), визначених у таблицях додатків до Умов оплати праці (Додаток до розділу 9), якими враховані міжгалузеві, міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення в оплаті праці. Тарифні ставки (оклади, посадові оклади) розраховуються шляхом множення мінімальної годинної тарифної ставки (мінімального місячного окладу), розрахованої згідно з п. 9.4.2. цієї угоди, на коефіцієнти співвідношень розмірів годинних тарифних ставок (окладів) робітників і посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців, передбачених Додатком до розділу 9 цієї Угоди. При цьому мінімальними гарантіями в оплаті праці обов`язковими для всіх підприємств галузі, які знаходяться у сфері дії Угоди, є розмір тарифної ставки (мінімального окладу) робітників першого розряду, що розраховується із встановленого розміру мінімальної годинної тарифної ставки, яка розраховується із законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, збільшеного на коефіцієнти: на підземних роботах - 3,234; на роботах на поверхні шахт - 1,514.

Пунктом 9.4.2 Галузевої угоди передбачено, що перегляд діючих і введення нових тарифних ставок (окладів), посадових окладів працівників Підприємств проводиться самостійно в порядку і терміни, встановлені діючою на підприємстві системою оплати праці, з дотриманням соціальних норм і гарантій, передбачених чинним законодавством та цією угодою. При цьому мінімальна годинна тарифна ставка розраховується виходячи з середньомісячної норми робочого часу, розрахованої виходячи з норми тривалості робочого часу на відповідний рік.

Отже, Галузева угода не передбачає розрахунку мінімальної годинної тарифної ставки, з урахуванням тривалості робочого часу для окремих працівників, як вважає позивач, а визначає її розрахунок, виходячи з середньомісячної норми робочого часу, розрахованої виходячи з норми тривалості робочого часу на відповідний рік для усіх категорій працівників, а саме виходячи з 40- годинного робочого тижня.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем правильно розраховувалась заробітна плата позивачу ОСОБА_1 за період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року, виходячи з мінімальної тарифної ставки, визначеної з норми тривалості робочого часу на відповідний рік, а саме з 40-годинного робочого тижня.

За таких обставин, апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які пов`язані з помилковим тлумаченням пункту 9.4.2 Галузевої угоди щодо розрахунку мінімальної годинної тарифної ставки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду. При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вищевказаних обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її прийняття.

Судді:

Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Суддя: