Справа № 456/5994/21
Провадження № 4-с/456/6/2022
УХВАЛА

іменем України

08 квітня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересованої особи Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця,-

встановив:

Представник ОСОБА_1 , - адвокат Мундяк М.М., звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить визнати дії Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) неправомірними та скасувати арешти та обтяження з нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 10089387 від 29.07.2010 року; реєстраційним номером обтяження 11385515 від 14.07.2011 року; реєстраційним номером обтяження 11704581 від 10.10.2011 року; реєстраційним номером обтяження 12333799 від 29.03.2012 року;.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання призначено з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник скаржника не з?вився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, заяву задоволити.

Представник Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Скерував до суду відзив, в якому вказав, що згідно даних ВП Спецрозділ встановлено, що у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження ВП № 24793924, 27513915, 29149650, 29150555, 31898826, 31902366, 48266771, 52323958, 55269159 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостей.

Дані виконавчі провадження є завершеними на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби» завершені виконавчі провадження у відділі знищуються після закінчення 3 річного терміну зберігання переданих виконавчих проваджень до архіву.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав встановлено, що обтяження накладалися в межах ВП № 27513915 , ВП № 29150555, ВП № 31898826. Дані виконавчі провадження є завершеними на підставі п.2 ст.37 закону України «Про виконавче провадження» , що не передбачає зняття арешту з майна боржника. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що на момент закінчення даного виконавчого документа підстав для звільнення майна боржника з під арешту не було. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв?язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду На підставі наведеного, заперечив проти задоволення скарги.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Згідно ч. 1 ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що згідно відомостей Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 16.09.2021 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна внесено записи про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 реєстраційний номер обтяження 10089387 від 29.07.2010 року; реєстраційний номер обтяження 11385515 від 14.07.2011 року; реєстраційний номер обтяження 11704581 від 10.10.2011 року; реєстраційний номер обтяження 12333799 від 29.03.2012 року.

11 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 , - адвокат Мундяк М.М., звернувся до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою, з метою припинення обтяжень майна ОСОБА_1 , та наданням відповідних копій документів.

Листом від 22 листопада 2021 року за №38464, Стрийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомлено про те, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що обтяження накладались в межах ВП №27513915, ВП №29150555, ВП №31898826.

Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 10089387; зареєстровано: 29.07.2010. Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю. Підстава обтяження: судовий наказ 2н-579, 23.04.2010, Галицький районний суд м. Львова, ВДВС Стрийського МРУЮ державний виконавець Кравчук І.М. Об?єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27.

Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 11385515; зареєстровано: 14.07.2011, Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП№27513915, 11.07.2011, ВДВС Стрийського МРУЮ державний виконавець Гончар О.Б. Об?єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27.

Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 11704581; зареєстровано: 10.10.2011, Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП№29450555, 07.10.2011, ВДВС Стрийського МРУЮ державний виконавець Гончар О.Б. Об?єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27.

Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12333799; зареєстровано: 29.03.2012, Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 149-Ю. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП№31898826, 28.03.2012, ВДВС Стрийського МРУЮ державний виконавець Гончар О.Б. Об?єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Власник: ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27.

Також зазначено, що надати копії постанов про арешт майна боржника та постанов про зняття арешту майна боржника немає можливості, оскільки зазначені виконавчі провадження знищені.

Таким чином, зняти арешт у позасудовому порядку неможливо, через відсутність в органах державної виконавчої служби матеріалів виконавчих проваджень, у якому здійснені накладення арешту, оскільки такі провадження знищено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (далі Закону), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 50 Закону передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 10 частини першої статті 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.4 частини першої статті 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №817/928/17, викладеного у постанові від 27.03.2020 року, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Суд зазначив, що статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Тобто, незняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна боржника.

У даній справі докази зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні з реєстраційним номером 10089387 від 29.07.2010 року; реєстраційним номером обтяження 11385515 від 14.07.2011 року; реєстраційним номером обтяження 11704581 від 10.10.2011 року; реєстраційним номером обтяження 12333799 від 29.03.2012 року, що накладений постановою про арешт майна боржника відсутні. З огляду на викладене вище, суд вважає, що має місце бездіяльність державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яка полягає у невинесенні постанови про скасування арешту майна боржника (неприйнятті рішення).

Відтак, вирішуючи питання щодо способу поновлення прав боржника, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця, у спосіб та в порядку, які встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні з реєстраційним номером 10089387 від 29.07.2010 року; реєстраційним номером обтяження 11385515 від 14.07.2011 року; реєстраційним номером обтяження 11704581 від 10.10.2011 року; реєстраційним номером обтяження 12333799 від 29.03.2012 року, що накладений постановами про арешт майна.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню.

Ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України , суд -

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Скасувати арешт майна боржника та обтяження на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 за реєстраційним номером обтяження 11385515 від 14.07.2011 року; реєстраційним номером обтяження 11704581 від 10.10.2011 року; реєстраційним номером обтяження 12333799 від 29.03.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р. Т. Шрамко