Справа № 214/174/22
2/214/2820/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (незаконного відсторонення), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що остання подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, а зміст позовної заяви не містить посилань на підстави для звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як слідує із змісту позовної заяви та наведених позивачем мотивів, останнім оспорюється наказ відповідача №805о/с від 14.12.2021 року про відсторонення його від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати, тобто фактично ним порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, адже його не було звільнено із займаної посади, а лише відсторонено.

Разом з тим, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинного КЗпП України не є тотожними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Таким чином, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання трудових обов`язків, а не звільнення із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі працівника, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору за вказану позовну вимогу.

Крім того, згідно положень ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Другим абзацом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, щоу разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Так, позивачем у позовній заяві заявлено три вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивач повинен надати до суду оригінал документу на підтвердження сплати судового збору за три немайнові вимоги у загальному розмірі 2977 грн. 20 коп., сплачений за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/о UA0004642, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, виходячи з вище викладеного, позивач має надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, що зазначений в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, що викладені в ухвалі.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.