Справа № 369/4204/22
Провадження №2/369/4104/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/4204/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна про стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна про стягнення безпідставно набутого майна.

Того ж дня позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовумотивовано тим, що 10.02.2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Попередній договір, посвідчений Приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за номерами 332.333.

Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору, Сторони зобов`язуються в майбутньому в порядку та на умовах, встановлених Попереднім договором, в обумовлений п. 6.1 цього договору термін, укласти та належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Стороні 1 на праві приватної власності.

Заявник вказує, що на виконання Попереднього договору сплатив Відповідачу забезпечувальний платіж.

Однак, оскільки сторонами Попереднього договору не було укладено Основний договір у встановлений Попереднім договором строк (термін), а також жодна сторона не направила іншій пропозицію щодо його укладення, то Позивач вважає, що у Відповідача відсутні правові підстави для набуття коштів забезпечувального платежу.

Також заявник вказує, що Відповідач намагається активно продати нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що було предметом Попереднього договору. У зв`язку з чим на думку заявника існує висока ймовірність того, що після продажу даного нерухомого майна Відповідач виїде за кордон, оскільки такі наміри він озвучував Позивачу ще під час підписання Попереднього договору в присутності ріелтора та перекладача.

ОСОБА_1 відзначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_1 просив суд, вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направленні на відчуження нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3. ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Як вбачається з поданої заяви, підставою для звернення до суду з заявою про забезпечення позову є вирогідність, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Проте наведені в заяві про забезпечення позову доводи про необхідність забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направленні на відчуження нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності не є безспірним свідченням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову у даній справі.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії законні дії, які відповідач має право вчиняти, в даному випадку позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, зокрема, будівельні чи інші роботи, котрі могли б спотворити чи змінити характеристики частини земельної ділянки (дороги) загального користування, що заборонені в силу закону.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з обставин справи не встановлено об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволенні заявленого позивачем позову.

При цьому, обраний вид забезпечення позову, є не співмірним із заявленими вимогами, оскільки предметом позову є стягнення 292 549,00 грн. за сплачений відповідно до Попереднього договору від 10.02.2022 року забезпечувальний платіж за нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, проте загальна вартість вказаного нежитлового приміщення згідно зазначеного вище Попереднього договору становить 5 400 057,01 грн.

За таких обставин, підстави для забезпечення позову відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/4204/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна про стягнення безпідставно набутого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.В. Янченко