Справа № 161/7760/21
Провадження № 2-п/161/50/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2022 Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Міліщук Н.С.,

вивчивши заяву адвоката Міщук Ірини Володимирівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява адвоката Міщук І.В. про забезпечення позову, в якому остання просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стяггнення у виконавчому провадженні ВП №68834436, яке здійснюється старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на підставі виконавчого листа №161/7760/21, виданого Луцьким міськрайонним судом 25.03.2022 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ј частки від доходу щомісячно з 23.04.2021 довічно.

Заява обґрунтована тим, що в інтересах ОСОБА_2 його представником було подано до суду заяву про перегляд заочного рішення у вказаній справі. На думку представника заявника, незупинення судом стягнення на підставі виконавчого листа, зважаючи на існування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, призведе до списання з пенсії заявника 50% такого доходу, що в свою чергу позбавить ОСОБА_2 як інваліда ІІ групи можливості придбати ліки, які він постійно приймає.

Дослідивши заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за N 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що ст. 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 6) ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Слід зазначити, що жодною нормою ЦПК України та іншими законодавчими актами не передбачено зупинення стягнення на підставі виконавчого листа при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, а навпаки таке зупинення є повноваженнями державного виконавця.

Зі змісту ст. ст. 149, 150 ЦПК України вбачається, що зупинення стягнення на підставі виконавчих документів можливо лише у разі оскарження боржником виконавчого документу, шляхом подачі відповідної позовної заяви.

Заявником позову до суду не подавалось, наміру подати будь-який позов не заявлено. Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення, така подана заявником з заявою про перегляд заочного рішення. Однак, нормами ЦПК України не передбачено подання відповідачем заяви про забезпечення позову в такому випадку.

Крім того, ч. 2 ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії розгляду справи, на яких допускається забезпечення позову.

Норми ЦПК України не передбачають подачу відповідачем заяви про забезпечення позову після ухвалення заочного рішення та на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Слід зазначити, що в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за N 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" чітко передбачено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, заявлені вимоги щодо зупинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Окрім того, представником заявника перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

А тому, до даних правовідносин не може бути застосовано п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, отже заява про забезпечення позову, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України не містить обґрунтування необхідності забезпечення заяви, а також обґрунтування застосування заходу забезпечення заяви, який просить застосувати представник заявника.

Оскільки ОСОБА_2 позов до суду не подавався, наміру подати будь-який позов не заявлено, а перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про забезпечення заяви під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Отже, обраний представником заявника спосіб забезпечення заяви не відповідає меті та завданням цивільного судочинства.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 01.10.2020 по справі №524/188/18.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення заяви з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом заявленоъ вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які представник заявника просила вжити у порядку забезпечення позову, суд приходить до обґрунтованого висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Міщук Ірини Володимирівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 30.05.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк