Дата документу 30.05.2022 Справа № 333/2412/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2412/21
Провадження №22-з/807/61/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддівКрилової О.В., Полякова О.З

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича подав 31.12.2021 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог позову.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича задоволено. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року у цій справі скасовано та прийнято нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 30597,10 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. та подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн., а всього 2270,00 грн.

17 травня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

В заяві зазначено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правничу допомогу, у зв`язку чим, ним було укладено договір з адвокатом Фельським С.Л. Витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справисклали 10000,00 грн. І з огляду на те, що про очікуваний розмір судових витрат було заявлено за текстом позову та надано підтверджуючі документи є підстави для прийняття додаткової постанови у справі щодо стягнення зазначених витрат.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, за текстом позову та у прохальній частині позову ОСОБА_1 зазначено про понесення витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом справи у розмірі 10000,00 грн. та заявлено про необхідність стягнення вказаної суми.

На підтвердження повноважень адвоката Фельського С.Л., який представляє інтереси ОСОБА_1 , а також на підтвердження понесених судових витрат було надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗП №001016; ордер на надання правової допомоги серія АР №1030704, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 12.04.2021 року; договір про надання правової допомоги б/н від 12.04.2021 року; рахунок б/н від 12.04.2021 року на оплату послуг за договором в сумі 10000,00 грн.; квитанцію до прибуткового ордеру №б/н від 12.04.2021 року на 10000,00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.04.2021 року.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності прийняття додаткової постанови у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені заявником у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме розгляд справи в суді першої інстанції в порядку загального провадження; проведення у справі двох судових засідань за участю адвоката Фельського С.Л.; категорію справи; ціну позову; умови договору про надання правової допомоги, якими визначено загальна вартість послуг за договором, без конкретизації вартості роботи погодинно, або за конкретну послугу (складання відзиву, консультації, тощо), що позбавило суд можливості розрахувати реальні витрати на правову допомогу за підсумками розгляду справи, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 30 травня 2022 року.

Головуючий С. В. Кухар
судді: О. В. Крилова
О.З. Поляков