ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29575/20

Провадження № 22-ц/4820/106/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1 зазначила, що 7 серпня 2020 року вона позичила ОСОБА_3 2 400 доларів США на строк до 19 вересня 2020 року, а 31 серпня 2020 року вдруге позичила ОСОБА_3 4 800 доларів США на строк до 16 жовтня 2020 року. На підтвердження укладених сторонами договорів позики відповідачка видала їй розписки. ОСОБА_3 не повернула позику в установлений договорами строк.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 7 200 доларів США заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 200 доларів США боргу та 340 грн 33 коп. судового збору.

Суд виходив з того, що 7 та 31 серпня 2020 року сторони уклали договори позики, за умовами яких ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 7 200 доларів США. ОСОБА_3 виконала зобов`язання за договорами позики частково та повернула ОСОБА_1 6 000 доларів США, тому сума заборгованості становить 1 200 доларів США.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що за договорами позики ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 7 200 доларів США. На підтвердження укладення договорів позики та їх умов ОСОБА_3 видала розписки про одержання грошових коштів, які на теперішній час знаходяться у ОСОБА_1 . Відповідачка не виконала зобов`язання за договорами позики та не повернула грошові кошти. Суд першої інстанції не врахував норми чинного законодавства, прийняв відзив на позов з порушенням установленого строку, не задовольнив клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції зазначив у рішенні певні обставини які не підтверджені належними та достовірними доказами, не застосував норми статей 545, 1047 ЦК України та не дотримався положень статей 77, 79, 81, 89 ЦПК України.

У зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

7 серпня 2020 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 400 доларів США на строк до 19 вересня 2020 року.

31 серпня 2020 року сторони вдруге уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4 800 доларів США на строк до 16 жовтня 2020 року.

На підтвердження укладених сторонами договорів позики ОСОБА_3 видала ОСОБА_1 розписки.

ОСОБА_3 не виконала зобов`язання за договорами позики та не повернула ОСОБА_1 грошові кошти до теперішнього часу.

Застосовані норми та джерела права

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Із положень ст. 77 ЦПК України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, яка визнається укладеною з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Предметом виконання грошового зобов`язання за договором позики може виступити певна грошова сума, що повинна бути повернута боржником кредитору у строк, визначений договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Чинне законодавство встановлює презумпцію належності виконання зобов`язання боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку за договором. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його договірного зобов`язання.

Наразі, ці обставини є спростовними. Тобто кредитор має можливість довести той факт, що не зважаючи на знаходження у боржника боргового документа, він не виконав свій обов`язок належно. І навпаки, боржник, який виконав зобов`язання, вправі спростувати правомірність знаходження у кредитора боргового документа.

Зібрані докази вказують на те, що 7 і 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 відповідно 2 400 доларів США та 4 800 доларів США. Відповідачка зобов`язалася повернути ці кошти ОСОБА_1 відповідно до 19 вересня та 16 жовтня 2020 року. ОСОБА_3 визнала факт укладення сторонами договорів позики на указану суму та складення нею розписок. Оригінали розписок знаходяться у ОСОБА_1 , яка подала їх до суду на обґрунтування позовних вимог (а.с. 25-26).

На підтвердження факту повернення ОСОБА_1 6 000 доларів США ОСОБА_3 подала суду скановану копію сторінки журналу або зошиту, на якій міститься запис: « ОСОБА_4 27.08.2020. 6000$. /підпис/ получила» (а.с. 54).

ОСОБА_1 заперечила факт повернення ОСОБА_3 позичених коштів і свій підпис на вказаному документі. Натомість, після роз`яснення судом апеляційної інстанції ухвалою від 11 листопада 2021 року (а.с. 140) права на вчинення процесуальних дій ОСОБА_3 не подала суду оригіналу журналу обліку коштів, яким вона обґрунтувала факт повернення ОСОБА_1 позики. Також ОСОБА_3 не заявляла клопотання про призначення судової технічної експертизи документа чи почеркознавчої експертизи.

Отже, ОСОБА_3 не довела належними та достовірними доказами факт повернення нею ОСОБА_1 грошових коштів.

З огляду на те, що оригінали розписок знаходилися у ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 не виконала зобов`язання з повернення позики, внаслідок чого ці кошти підлягають стягненню з неї в судовому порядку.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції не врахував указані норми матеріального та процесуального права, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про те, що позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики не підлягає задоволенню в цілому.

У зв`язку з цим ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Процесуальні дії суду щодо прийняття відзиву на позов і непроведення судового засідання в режимі відеоконференції не є підставою для скасування судового рішення.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 задоволено, внаслідок чого з ОСОБА_3 на користь позивачки слід присудити 2 042 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову та 3 063 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5 105 грн (2042+3063).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 7 200 доларів США боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 5 105 гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2022 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Стефанишин С.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27