ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-8754/11 Номер провадження 22-ц/814/1259/22Головуючий у 1-й інстанції Подус Г.С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

секретар: Коротун І.В.

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Крячка Олега Володимировича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В обгрунтування вимог скарги вказувала, що на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-/2011 від 03.02.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29010,94 грн., а також судові витрати.

На виконання даного рішення 15.06.2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, правонаступником якого є Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження №33786264.

Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року державний виконавець наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження від 09.08.2012 року за №12847654. Вказане обтяження досі перебуває в реєстрі.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.05.2015 року заочне рішення суду скасовано, а тому дане виконавче провадження підлягало закінченню із скасуванням усіх заходів примусового виконання.

В Автоматизованій системі виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України відсутні відомості про виконавче провадження №33786264 і взагалі про будь-які виконавчі провадження, відкриті у відношенні ОСОБА_2 .

Незважаючи на відсутність виконавчих документів або відкритих виконавчих проваджень стосовно скаржниці, орган державної виконавчої служби не знімає арешт з її нерухомого майна, при цьому не проводить жодних виконавчих дій.

Скражниця вважає, що така протиправна бездіяльність державного виконавця порушує її права на вільне розпорядження належним майном.

Просила суд поновити пропущений процесуальний строк на подання скарги з урахуванням того, що її було введено в оману листом від 29.10.2019 року №52096, яким Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області повідомив про те, що для зняття арешту боржник має звертатись до іншого органу державної виконавчої служби.

Просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця та скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року, ВП №33786264 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 09.08.2012 року за №12847654, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис від 09.08.2012 року за №12847654.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» залишено без розгляду.

З ухвалою місцевого суду не погодилась ОСОБА_2 , та звернулась до суду з апеляційною скаргою через свого представника адвоката Крячка О.В.

У доводах апеляційної скарги представник скаржниці посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та справу направити до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що місцевий суд належним чином не встановив та не дослідив обставини, що стали причиною пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а отже дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на звернення з такою скаргою.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2006 року у розмірі 29010,94 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 292,11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 29423,05 грн.; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2006 року у розмірі 200 грн. 00 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року скасовано.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року в частині стягнення з ТОВ «УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «УФА» «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 грн. скасовано, провадження по справі у цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року скасовано, позовні вимоги ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29210, 94 грн., з яких: заборгованість за кредитом 26776, 63 грн; заборгованість за процентами 567,12 грн.; штраф 500 грн. (фіксована частина); штраф 1367, 19 грн. (процентна складова), стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 292 грн. 22 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 121 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року залишено без змін.

Після постановлення судом заочного рішення у 2012 році, стягувач звернувся до органу державної виконавчої служби з приводу примусового виконання виконавчого листа по справі №2-8754/11 та було відкрито виконавче провадження №33786264.

Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року державним виконавцем накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження від 09.08.2012 року за №12847654.

22.10.2019 року представник боржника звернувся до органу державної виконавчої служби, в якому просив скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року, ВП №33786264, та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Листом від 29.10.2019 року за вих. №52096, начальник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 , в ході виконання якого воно було перенаправлено за належністю до Дергачівського ВДВС ХМУЮ. Згідно перевірки АСВП дане виконавче провадження Дергачівським ВДВС ХМУЮ завершено та повернуто стягувачу, підстав для зняття арешту немає, порекомендовано звернутись із відповідною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Представник скаржниці направив заяву про скасування арешту від 11.11.2019 року до зазначеного відділу державної виконавчої служби.

Листом Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.12.2019 року за вих. №29375 повідомлено, що в ході перевірки реєстраційного журналу вхідної кореспонденції, журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, автоматизованої системи виконавчої проваджень було встановлено, що на виконанні у відділі не перебувало та не перебуває виконавче провадження №33786264, на підставі якого накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 .. Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №33786264 перебувало на примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області та станом на теперішній час завершено (повернуто стягувачу).

Згідно копії виконавчого листа №2-8754/11 та повідомленої представником стягувача інформації, 05.12.2013 року виконавчий лист по справі №2-8754/2011 було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області місцевий суд дійшов висновку про те, що боржнику станом на 06.10.2019 року було відомо про існування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №12847654 від 09.08.2012 року про реєстрацію обтяження арешту на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим її представник звернувся із заявою про скасування арешту, а отже про ймовірне порушення свого права боржник дізналась ще у жовтні 2019 року, однак не звернулась до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця. З огляду на вказані обставини судом причини пропущення строку на звернення зі скаргою розцінені як неповажні для його поновлення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Так, під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положення наведених статей дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу. Отже, ухвала про залишення скарги на бездіяльність державного виконавця, яка триває, без розгляду з мотивів пропуску процесуального строку подання скарги є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 23 жовтня 2019 року у справі № 127/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18) та від 08 липня 2020 року у справі № 589/6044/13 (провадження № 61-35606св18), від 22 грудня 2021 року у справі № 760/19348/20 (провадження № 61-7645св21).

Отже, з огляду на те, що предметом скарги є оскарження бездіяльності Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264 щодо не скасування арешту невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року, а не рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у скасуванні арешту, місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 звернулася із зазначеною скаргою поза межами процесуального строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.6 ч.1, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крячка Олега Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов