Провадження № 2/522/741/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання такими, що втратили право користування житлом та виселення

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» звернувся до суду з заначеним позовом, по якому просить:

- усунути перешкоди у реалізації права володіння, користування, розпорядженням майна шляхом визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у реалізації права володіння, користування, розпорядженням майна шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Позивач мотивує вимоги тим, що відбулось відступлення права вимоги в кредитних зобов`язаннях ОСОБА_1 зазначає, що 19 серпня 2019 року в результаті порушення відповідачем умов кредитних договорів (неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом), ТОВ ФК «Алькор Інвест» у позасудовому порядку врегулювало питання звернення стягнення на предмет іпотеки та набуло право власності на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 27 квітня 2019 року ТОВ «ФК «Алькор Інвест» було направлено на адресу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 лист вимогу № 3 від 26.04.2019 року та лист вимогу вих. № 2 від 26.04.2019 року щодо виселення.

Ухвалою від 19 грудня 2019 року провадження по справі відкрито, встановлений загальний порядок розгляду справи.

17 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про право власності, по якому просить суд: визнати противоправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 48291330 від 19.08.2019 року, прийнятим державним реєстратором Манютою С.В. та запис про реєстрацію права власності № 32866701 від 16.08.2019 року щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка за зустрічним позовом вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» набуло право власності на спірну квартиру із порушенням порядку, встановленого Законом. Вважає, що ТОВ «ФК «Алькор Інвест» набуло право власності на спірне майно на підставі іпотечних застережень в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Право власності за ТОВ «ФК «Алькор Інвест» зареєстровано за № 32866701 від 16.08.2019 року (оскаржуваний запис) на підставі рішення про держану реєстрацію права

та їх обтяжень № 48291330 від 19.08.2019 року, прийнятим державним реєстратором Манютою С.В.. Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало: Лист вимога № 3 від 26.04.2019 року; Лист вимога № 2 від 26.04.2019 року; Висновок про вартість майна № 987/07/19; Докази повідомлення Укрпошта; Іпотечний договір № 1043 від 04.04.2007 року; Іпотечний договір № 588 від 26.03.2008 року.

Вважає, що порушена процедура проведення державної реєстрації, оскільки в матеріалах справи наявний лист вимога № 2 та лист вимога № 3 від 26.04.2019 року із доказами можливого направлення їх ОСОБА_1 .. Проте, матеріали справи не містять відомості про отримання вимоги про усунення порушення, а відтак, державний реєстратор не мав правових підстав для реєстрації права власності.

При цьому, спірна квартира має площу 77,8 кв.м. та використовується як місце проживання іпотекодавця ОСОБА_1 , який іншого житла не має.

21.04.2020 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради в яких просить при прийнятті рішення врахувати найкращі інтереси малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.08.2020 року до суду надійшли із Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради роздруковані та завірені скан - копії документів реєстраційної справи № 101 на квартиру АДРЕСА_1 , які містяться в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 24 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначена справа за первісним та зустрічним позовом до судового розгляду.

06 грудня 2021 року представник ТОВ «ФК «Алькор Інвест» надав письмові пояснення. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

До суду надійшли заяви:

- представника ТОВ «ФК «Алькор Інвест» про розгляд справи без участі представника ТОВ, просить задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позовної заяви;

- представника ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує та заперечує проти задоволення первісного позову.

Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

В ході судового розгляду встановлено, що 04.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 (Позикодавець) укладений кредитний договір № 15к-79, а 26.03.2008 року № 15к-346.

Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредитні ресурси в сумі 160000,00 доларів США та 80 000, 00 доларів США (п. 2.1 Договорів).

Пунктом 5.1 Кредитних договорів передбачено, що забезпеченням виконання зобов`язань є: трикімнатна квартира, загальною площею 77,8 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання умов зазначених Кредитних договорів:

04.04.2007 року між Банком та Позичальником було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калашник О.В., за реєстровим № 1043.

26.03.2008 року між Банком та Позичальником було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О., за реєстровим № 588.

Відповідно до п. 1 Договорів іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно трикімнатна квартира, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 53.4 в.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

23 квітня 2019 року укладений договір про відступлення права вимоги за договорами, укладений між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Публічним акціонерним товариством «АЛЬКОР ІНВЕСТ».

Таким чином, зобов`язання за кредитними договорами було викуплено товариством, яке в подальшому свої вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором задовольнило шляхом позасудового врегулювання, а саме: шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та реєстрації на своє ім`я права власності на квартиру (предмет іпотеки Іпотекодавця ОСОБА_1 ).

Як вбачається із скан копій матеріалів реєстраційної справи, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», (Новим кредитором на підставі відступлення права вимоги) на підставі рішення про держану реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48291330 від 19.08.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В..

ОСОБА_1 зазначене рішення не оскаржує.

Новий кредитор після реєстрації права власності звернувся до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у реалізації права володіння, користання та розпорядження нерухомим майном квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання такими, що втратили право користування майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного процесуального кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_1 був зареєстрований за зазначеною адресою, а 26.09.2019 року знятий з обліку, як втративший право користування житловим приміщенням; ОСОБА_3 по м. Одесі та Одеській області не значиться (а.с. 40 - 42).

Отже, відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки з 2019 року був знятий з обліку.

Щодо вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Але якщо родичі власника житла, незважаючи на його наполягання, не бажають виселятися, варто пам`ятати, що їх примусове виселення також можливе.

Виселення громадян без надання іншого житлового приміщення можливе тільки на підставі статті 116 Житлового кодексу Української РСР, а саме: якщо член сім`ї систематично руйнує чи псує житлове приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил спільного проживання робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявил

В силу ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Суду надані копії листа вимоги ТОВ «ФК «Алькор Інвест» № 3 від 26.04.2019 року та листа вимоги вих. № 2 від 26.04.2019 року щодо досудового врегулювання спору адресовані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в яких зазначено про наявність заборгованості за кредитними договорами та вимогу, відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» негайно у 30-денний термін з дня отримання цієї вимоги звільнити (висилитись, знятись з реєстрації місця проживання/перебування) разом з іншими членами сім`ї (іншими мешканцями) з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки.

Суду не надані докази, що ОСОБА_1 отримав зазначені позасудові вимоги.

Матеріали справи не містять дані, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали письмові повідомлення про позасудове врегулювання питання щодо виселення у тридцяти денний строк з дня отримання повідомлення, тому відсутні правові підстави для задоволення вимог за первісним позовом про виселення.

Щодо вимог зустрічного позову.

Суду не надані докази, що спірна квартира АДРЕСА_1 використовується як єдине житло іпотекодавця ОСОБА_1 , який іншого місця проживання не має.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог, тому у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про право власності необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , третя особа служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання такими, що втратили право користування житлом та виселення відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про право власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 травня 2022 року.

Суддя Р.Д. Абухін

17.05.22