ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м.Суми

Справа №577/2699/20

Номер провадження 22-ц/816/60/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Семенюк І.М. у м. Конотоп Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними транзакції щодо переказу коштів з його картки за №132218 від 16 травня 2020 року на суму грошових коштів в розмірі 11000 грн; зобов`язати Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» ( далі по тексту - ПАТ АБ «Укргазбанк») повернути незаконно зняті кошти з карткового рахунку № НОМЕР_1 від 16 травня 2020 року на суму 11000 грн, шляхом відновлення їх на його картковому рахунку; стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 0,1% від суми 11000 грн неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу 16 травня 2020 року до дня ухвалення судового рішення.

Свої вимоги мотивував тим, що він є клієнтом ПАТ АБ «Укргазбанк» в якому відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . 15 травня 2020 року на його телефон НОМЕР_2 , що є фінансовим номером, зателефонував невідомий чоловік, який представився працівником оператора мобільного зв`язку, та запропонував змінити тарифний план на більш вигідний. Через деякий час, його номер телефону перестав працювати, а з його зарплатної та кредитної карти були зняті кошти. Одразу, після виявлення проведення незаконних транзакцій, вранці 16 травня 2020 року, він зателефонував на гарячу лінію банку та повідомив про вказані обставини. Крім того, він звернувся до відділення поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Також, 18 травня 2020 року він звернувся банку із заявою про проведення перевірки та повернення незаконно списаних коштів. Позивач вважає, що саме банк не забезпечив збереження коштів на його картковому рахунку, а тому вчинені транзакції 16 травня 2020 року є неправомірними, у зв`язку з чим списані кошти, мають бути йому повернуті.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2021 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної карти незаконними та про сплату пені в розмірі 0,1% від суми неналежного переказу.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Зобов`язано ПАТ АБ «Укргазбанк» повернути ОСОБА_1 незаконно зняті кошти з карткового рахунку за № НОМЕР_1 від 16 травня 2020 року на суму 11000 грн, шляхом відновлення їх на його картковому рахунку.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 8000 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що положення ст.ст. 37-1, 40 Закону України «Про платіжну систему та переказ коштів в Україні», ст.ст. 203, 215, 1054, 1051 ЦК України, на які послався суд першої інстанції, не поширюються на спірні правовідносини, а висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 також, на думку відповідача, не підлягають застосуванню, так як обставини цих справ є різними. Зазначає що своєчасне неповідомлення позивачем банк про втрату фінансового номера телефону та про проведення несанкціонованих операцій по карткових рахунках звільняє банк від будь-якої відповідальності.

Наголошує на тому, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що списання коштів з його карткового рахунку відбулося саме в результаті зловмисних дій третіх осіб, а не ним самим. Також, відповідач вважає недоведеним наявності в діях банку при проведенні ініційованих 16 травня 2020 року операцій з грошовими коштами, розміщеними позивачем на рахунку у банку порушень Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюється з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», що, в свою чергу, і призвело до списання цих коштів.

На переконання відповідача, списання коштів позивача 15 травня 2020 року також з картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк», свідчить або про передання позивачем реквізитів іншій особі, або про втрату номера мобільного телефону.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначила, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не впливають на висновки суду та такими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 27 жовтня 2017 року в ПАТ АБ «Укргазбанк», на підставі поданої ним заяви-договору №2017/І_С/307-000084, відкрито поточний рахунок та видано картку за № НОМЕР_1 , даний картковий рахунок приєднано до номеру телефону НОМЕР_2 (а.с. 36).

16 травня 2020 року з 01 год. 30 хв. по 01 год. 32 хв. по картковому рахунку позивача здійснено три транзакції з перерахування коштів на карту Монобанк НОМЕР_3 на загальну суму 11900 грн (5000 грн + 5000 грн + 1900 грн) (а.с. 65).

16 травня 2020 року за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування щодо списання невстановленими особами, в тому числі, з карткового рахунку, відкритого в Укргазбанк, коштів в сумі 11000 грн (а.с. 10).

Листом від 15 червня 2020 року, ПАТ АБ «Укргазбанк» у відповідь на звернення від 20 травня 2020 року, повідомило ОСОБА_1 , що банком проводиться перевірка за його заявою про незгоду з транзакцією, термін перевірки 30 - 180 днів (а.с. 10).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач діяв правильно та добросовісно при реалізації своїх прав та виконав покладені на нього обов`язки з негайного інформування установи банку про епізоди несанкціонованого втручання інших осіб в правовідносини між сторонами. У свою чергу, відповідачем суду не надано будь-яких даних, які б свідчили про проведені ним дії, направлені на з`ясування виниклих обставин. Вказані обставини свідчать про недосконалість системи захисту від несанкціонованого доступу до персональних даних клієнта, а відповідачем не вживаються будь-які заходи, направлені на її вдосконалення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із статтею 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).

Відповідно до пунктів 6 - 9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2011 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, колегія суддів бере до уваги і правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, згідно з якою, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для висновку про його вину, як підставу цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку у знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише у разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З огляду на викладене та, беручи до уваги обставини того, що грошові кошти у були списані з рахунку позивача за ініціативою не встановлених осіб внаслідок недозволеної платіжної операції, а відповідачем ПАТ АБ «Укргазбанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість заявлених вимог про зобов`язання банку повернути на рахунок позивача кошти в сумі 11000 гривень за рахунок власних коштів.

Відповідач не надав жодних доказів, які б безспірно підтверджували, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої особистої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що банком повинна була проведена перевірка за заявою позивача щодо оспорюваних транзакцій, проте, результати такої перевірки не були доведені до відома ні позивачу, ні суду. Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про те, що відповідач, який є безпосереднім володільцем інформації здійснення операцій по рахунку відкритому на ім`я позивача, самоусунувся від встановлення обставин проведення цих транзакцій.

Помилкове посилання суду першої інстанції на положення ст.ст. 203, 215, 1054, 1051 ЦК України не впливає на правильність висновків суду про незаконність проведених 16 травня 2020 року транзакції щодо переказу з карткового рахунку відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк» грошових коштів на суму 11000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до положень ст. 137 ЦПК України, з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним в суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджуються звітом про виконані роботи по договору про надання правничої (правової) допомоги від 11 грудня 2021 року (а.с. 163). За відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення,рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 жовтня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 5000 гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко