Справа № 487/1503/22
Провадження № 2/487/1517/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Боброва І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про витребування майна з незаконного володіння, примусове виселення та визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив:

20.05.2022 року до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ВК ММР про витребування майна з незаконного володіння, примусове виселення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивачі просили: витребувати майно - будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та отримані доходи за час неправомірного користування майном в подвійному розмірі; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на будинок та земельну ділянку ,які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати нотаріуса видати свідоцтво на право на спадок єдиному спадкоєицю першої черги, змінити нотаріуса; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 обов`язкової частки в майні, як дружини ОСОБА_4 , чка прожила з ним більше 5-ти років та була непрацездатною на час відкриття спадщини в 2010 році; внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно і зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до такого висновку.

Позовна заява надійшла до суду електронною поштою за електронним підписом ОСОБА_2 , що вбачається з протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, в той час, як позивачами зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

При цьому в матеріалах позовної заяви міститься Довіреність від 11.05.2021 року, завірена секретарем виконкому Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 на представлення її інтересів серед іншого і в питаннях пов`язаних із подачею позовних заяв до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положеннями ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Діючими нормами ЦПК України, визначено право юридичної особи, приймати участь у малозначних справах, шляхом представлення їх інтересів представником за довіреністю.

Відповідно до положень п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначає ціну позову у розмірі 1 440 000 грн., що перевищує встановлений законом максимум для малозначних справ.

З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України, справа за даним позовом, не підлягає розгляду в спрощеному позовному провадженні.

При цьому матеріали позовної заяви не містять належних відомостей щодо права ОСОБА_2 на зайняття адвокатською діяльністю, а тому остання позбавлена права на подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , яка на момент звернення з даним позовом до суду є повнолітньою особою.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 , не маючи повноважень визначених положеннями ч.1 ст.58 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За приписами п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України - суд повертає позовну заяву, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням вищевикладеного позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 слід повернути.

При цьому, що стосується інших позовних вимог, встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог передбачених ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення її без руху.

Так відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з п. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем вищезазначені вимоги не виконані. Зі змісту позовних вимог не має можливості встановити які вимоги ставляться до конкретного відповідача та на користь кого з позивачів повинні бути задоволенні.

Крім того, до матеріалів позову було приєднано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Положеннями частин 1, 3 статті 136 ЦПК України, встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. При цьому, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 8 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може зменшити розмір судового збору, пов`язаного з розглядом справи, або звільнити від його сплати.

Згідно статтей 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674- VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач посилалася на ст. 3 ч. 2 п. 13,14 та ст. 5 п. 4, 6, 7 ЗУ "Про судовий збір", а також на скрутне матеріальне становище, як на підстави для звільнення від сплати судового збору.

Так, згідно ст. 3 ч. 2 п. 13,14 та ст. 5 п. 4, 6, 7 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду; заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Стосовно зазначеного вище, ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження існування зазначених вище обставин, а як наслідок і її право не сплачувати судовий збір.

Крім того, до матеріалів заяви останньою додано фотокопії: довідки про склад сім`ї від 11.01.2021 року; довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 19.07.2021 року за період з 01.01.2020 року по 31.03.2021 року; повідомлення про нарахування державної допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року.

Суд вважає, що дані документи не підтверджують об`єктивно майновий стан позивачки на момент звернення до суду, який би перешкоджав сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням чого, клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п 1, 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою.

Так, позивачем по суті заявлено чотири позовні вимоги, з яких дві вимоги майнового характеру і дві не майнового характеру.

Отже позивачка повинна сплатити судовий збір за подання вимог не майнового характеру, у ставці визначеній ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру на загальну суму (992,40 грн. х 2) 1984,80 грн., а також судовий збір за подання вимоги майнового характеру, у ставці визначеній ст..4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням ціни позову 1440000,00 грн. становить 12405,00 грн.

Згідно зі ст.185 ч.1 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 58, 60, 62, 64, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про про витребування майна з незаконного володіння, примусове виселення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - повернути позивачу з доданими до неї документами.

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Миколаївської міської ради пропро витребування майна з незаконного володіння, примусове виселення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме:

1. зазначити повне ім`я та по батькові відповідача фізичної особи;

3. зазначити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, що не суперечить закону який позивач просить суд визначити у рішенні;

4. зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

5. сплатити судовий збір відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» за вимогу майнового характеру в розмірі 12405,00 грн.;

6. сплатити судовий збір за подання вимог не майнового характеру, у ставці визначеній ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру на загальну суму - 1984,80 грн.;

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений термін та роз`яснити, що в противному випадку позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua

Ухвала в частині повернення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом 15-ти днів з моменту підписання суддею.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали надіслати позивачам.

Суддя І. В. Боброва