н/п 2/174/159/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
25 травня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,
з участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач є її колишнім чоловіком, який зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є її особистою приватною власністю, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.02.1997 р. та була придбана нею до укладання шлюбу з відповідачем за її особисті кошти. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2022 р. На цей час в даній квартирі зареєстровані вона та відповідач, але фактично проживає тільки вона. Більше одного року тому, в жовтні 2019 року, чоловік добровільно виселився з квартири, мотивуючи тим, що має намір в подальшому постійно мешкати за іншою адресою окремо від неї та виїхав до іншого населеного пункту. На цей час в зазначеному вище житлі за місцем своєї реєстрації відповідач не проживає без поважної причини вже більше одного року поспіль, належних йому речей в ньому немає, в інший спосіб інтересу до житла відповідач не проявляв та не проявляє по цей час, мети проживати в квартирі не має. Будь-яких угод щодо користування квартирою між нею та відповідачем не укладалось. Оскільки квартира належить їй на праві приватної власності, а відповідач не проживає в ній більше одного року поспіль без поважної причини вважає, що він втратив право користування цим житлом. На цей час, реєстрація відповідача в квартирі порушує її права та інтереси як власника житла, зняття його з реєстраційного обліку в інший спосіб є неможливим, що змушує її звернутись з цим позовом до суду, тому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , понесені судові витрати залишити за нею.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.
В судове засіданні позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.25).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.ч.7, 11 ст.128 ЦПК України (а.с.21,22), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.
Представник третьої особи ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 23).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, факт належності на праві власності позивачці квартири АДРЕСА_1 , підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 11.02.1997 р., відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 зазначену квартиру (а.с.4).
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАГС виконкому Вільногірської міської Ради Дніпропетровської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 10.10.1997 р. уклали шлюб, прізвище дружини після одруження ОСОБА_7 (а.с.6).
Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2022 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2022 року, шлюб між сторонами розірваний (а.с.29-30)
Факт реєстрації з 19.12.1997 р. відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою №903 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.04.2022 р. (а.с.7) та інформацією від 26.04.2022 року, яка надана виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. (а.с.16)
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актом № 622 від 13.04.2022 року, який складено депутатом Вільногірської міської ради VIII скликання ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою з жовтня 2019 року не проживає, його речей в квартирі немає (а.с.5).
Доказів на спростування вказаних обставин під час судового розгляду справи відповідачем не надано.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ч.4 ст. 156, ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до п.2 ч.1, ч.4 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. Разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Таким чином, зняття особи із зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення власника житла приватної форми власності до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, можливо лише у разі подання власником разом із відповідною заявою, паспортних документів такої особи, а також за наявності її військово-облікових документів, однак місце фактичного проживання відповідача невідомо.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 24 вказаного Закону, орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За змістомст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , де зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , однак у вказаному житлі останній не проживає без поважних причин з жовтня 2019 року, за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує та не здійснює інших витрат по утриманню житла, кореспонденцію за даною адресою не отримує, його особистих речей в квартирі немає і у інший спосіб він цим житлом не цікавиться, що дає суду підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для його зняття із зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою та внесення відповідних змін до реєстру територіальної громади.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує заяву позивачки, яка просить судові витрати у справі покласти на неї, тому судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. слід віднести на рахунок позивачки.
На підставі ст.ст.61,64,156 ЖК України, ст.ст.319,321,383,386,391,405 ЦК України, ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та керуючись ст.ст.12,81,128,133, 141,178,247,263-265,279,268,280-283 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1 ) визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для його зняття із зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою та внесення відповідних змін до реєстру територіальної громади.

Судові витрати у справі покласти на позивачку.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова