Провадження №-о/522/6/22
Справа №522/407/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді: Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 , про продовження обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

До суду 06.01.2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк 3 місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і третіх осіб.

Подана заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є колишній цивільним чоловіком заявниці та батьком сина ОСОБА_4 . З 28.12.2019 року сторони проживають окремо, але ОСОБА_2 маючи власний комплект ключів від квартири, де мешкає вона з сином систематично приходив та вчиняв насильницькі дії фізичного та психологічного характеру відносно заявниці, що виражалися у застосуванні фізичної сили, штурляннях, нецензурна лайка, погрози залишити її з сином без житла, віддати сина до дитбудинку. 10.08.2021 року ОСОБА_2 змінив замки на дверях до квартири та вона з сином залишилася без житла та без особистих речей, у зв`язку з чим звернулася до поліції. 08.10.2021 року Приморським районним судом м. Одеси видано обмежувальний припис. За час дії обмежувального припису ОСОБА_5 не розкаявся у своїх діях, встановив ПЦС від охоронного агентства «Карабінер А» у квартирі, зареєстрованого місця проживання позивачки з сином. З метою мінімізувати ризик повторного вчинення домашнього насильства заявниця наполягає на продовженні строку дії обмежувального припису.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в судовому засіданні 12.01.2022 року.

До суду 12.01.2022 року надійшли заперечення представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 , згідно яких заперечують проти задоволення заяви, оскільки тези вказані в заяві є перекручуванням. ОСОБА_2 вказує, що він 05.08.2021 року вирішив відвідати дитину та подивитися стан своєї квартири та виявив, що його колишня співмешканка почала здавати квартиру в оренду іноземцям. Вони поїхали до відділку поліції, а ОСОБА_1 виїхала з Одеси. ОСОБА_2 змінив замки, щоб контролювати свою власність та намагався повідомити про це заявницю. Заявниця з їх сином ОСОБА_4 переїхала сама до свого нинішнього співмешканця. За останні два роки ОСОБА_5 не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Заявниця сама травмує їх спільного сина, адже не дає зустрічатися з батьком та демонізує його в очах сина.

У судовому засіданні 12.01.2022 року було долучено заперечення до матеріалів справи, ОСОБА_1 просила термін для ознайомлення з запереченнями заінтересованої особи. Суд задовольнив клопотання та оголосив перерву до 13.01.2022 року.

У судовому засіданні 13.01.2022 року ОСОБА_1 просила видати обмежувальний припис, просила надати їй ключі від квартири.

ОСОБА_2 заперечував щодо продовження обмежувального припису та надання комплекту ключів.

Представник ОСОБА_7 ОСОБА_6 підтримала позицію свого клієнта.

У судовому засідання було досліджено відеозапис.

Суд видалився до нарадчої кімнати до 14.01.2022 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с.10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2021 року у справі №522/18789/21 видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 3 місяці (а.с.13-15).

У рішенні вказано, що останнім епізодом, який змусив заявника звернутися до суду став факт зміни замків, який відбувся 13.08.2021 року.

Тобто, обставини правовідносин між сторонам до 13.08.2021 року вже були досліджені судом.

При вирішенні питання про продовження обмежувального припису, суд враховує нові обставини, що можуть вказувати на існування чи можливість існування загрози для заявника від її кривдника.

Відтак з повідомлення про надання соціальних послуг вбачається надання Центром соціальних служб Одеської міської ради надати соціальну послугу: консультування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.28).

Про надання послуг психологічної допомоги в повідомленні мова не йдеться, тому такі твердження заявниці не підтверджуються.

З довідки про результати розгляду звернення ЄО №284920 від 15.12.2021 року вбачається, що в діях ОСОБА_3 щодо вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та їх малолітнього сина ОСОБА_3 відсутня систематичність, а тому немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 ККУ.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Пунктом 9 частини 1 вказаної статті визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо неї домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, розглядають судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази продовження вчинення ОСОБА_2 стосовно заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для продовження дії обмежувального припису, заявником суду не надані.

Неприязні стосунки, що склалися між колишнім подружжям не можуть бути підставою для видачі обмежувального припису, а обставини, щоб вказували на можливу для заявника загрозу, порушення заінтересованою особою вимог виданого рішення про видачу обмежувального припису, судом не встановлені.

У судовому засіданні ОСОБА_8 вказувала на необхідність продовження дії обмежувального припису, адже в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться її речі, які можуть бути винесені ОСОБА_2 у разі закінчення строку дії обмежувального припису.

Суд, вказує, що інститут обмежувального припису запроваджений з метою захисту осіб, які постраждали від домашнього насильства та насильства за ознакою статті, а не захисту майнових інтересів.

Тому, суд враховує відсутність ризиків, адже жодна із сторін не вказала на останні конфлікті зустрічі сторін.

За загальним правилом, закріпленим частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки заявником належним чином не доведено наявності передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правових підстав для продовження застосування щодо ОСОБА_2 обмежувального припису, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 294, 350-6, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), про продовження обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 14.01.2022 року.

Суддя В.Я. Бондар