Справа № 459/405/22
Провадження № 6/459/17/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Давидович І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому написі,

УСТАНОВИВ:

17.02.2022 року представник заявника звернувся до суду із заявою, у якій, посилаючись на ст. 442 ЦПК України, просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з примусового виконання виконавчого напису.

Вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки GEELY, модель МК 1.51, рік випуску 2012, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_2 , який належить боржнику - ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданий ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 28.02.2013 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавчепровадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч. 1 ст.442 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» та КАС України слід дійти висновку, що суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим написом нотаріуса у порядку адміністративного судочинства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-2391ц15, у якій суд касаційної інстанції, закриваючи провадження у справі за заявою сторін про заміну сторони у виконавчому провадженні, виходив із того, що суди при розгляді заяв не врахували та помилково постановили ухвали про заміну сторони виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства, не звернувши уваги на те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства.

Крім того, про віднесення до юрисдикції загальних судів питання про заміну сторони у виконавчому провадженні виключно за виконавчим листом, виданим судом при розгляді цивільної справи, свідчить п. 17.2 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Отже, виходячи з положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи у порядку цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.

У рішенні від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив, що вимоги до «якості» закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи «доброго врядування» і «належної адміністрації».

Передача такої заяви на розгляд іншого суду зумовило б порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким судом, у розумінні положень КАС України та Закону України «Про виконавчепровадження» є саме адміністративний суд. Розгляд такої заяви за правилами цивільного чи господарського судочинства матиме своїм наслідком порушення права особи на розгляд його заяви належним судом, адже, як вже було підкреслено вище, до компетенції відповідних судів віднесено виключно розгляд питань, пов`язаних з виконанням саме їх рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що питання заміни сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса повинно розглядатися в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження по справі.

Керуючись ст.ст.186, 258-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому написі.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», що вказана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.05.2022 року.

Суддя: В. В. Грабовський