441/2354/21 2/441/183/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.01.2022 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Яворської Н.І.,

з участю секретаря судових засідань Цап І.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Городоцького районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій вона просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 20397.70 грн.

На обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.05.2007 Городоцьким районним судом Львівської області прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, з якого вбачається, що судом встановлено боржнику обов`язок щомісячно сплачувати в користь стягувача у твердій грошовій сумі по 200 грн. на утримання дитини.

18.10.2019 Городоцьким районним судом Львівської області прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину в частковому розмірі ј з усіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття.

Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах складеному державним виконавцем від 17.08.2021, наданого Городоцьким РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за період з січня 2010 станом на 11.08.2021 складає 42240.37 грн. У зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. 180, 196 СК України, позивач просила позов задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному позовному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішити спір на підставі наявних в матеріалах справи доказів та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом установлено, що ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_2 (відповідач) перебували у шлюбі, який розірвали у 2009 році.

Під час шлюбу у сторін народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

21.05.2007 за Рішенням Городоцького районного суду Львівської області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно.

18.10.2019 за Рішенням Городоцького районного суду Львівської області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 17.08.2021 ВП №59223525 за виконавчим листом, виданим Городоцький районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_5 , за період з січня 2020 року по серпень 2021 року становить 42240.37 грн.

Частиною 3 статтею 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

У постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Згідно зі ст. ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та наданого позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який проведено держаним виконавцем, суд погоджується із розміром неустойки (пені) по аліментах.

Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки (пені) за період з січня 2010 року по серпень 2021 року у розрахований відповідно діючих норм законодавства та складає 20397.70 грн. Правильність розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачкою, сторонами не оспорювалось.

Відповідно до статті 196 СК України передбачено що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості. Сума заборгованості по аліментам складає 42240.37 грн., розрахована пеня не перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі заявленому позивачкою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 20397 грн. 70 коп. (двадцять тисяч триста дев`яносто сім грн. 70 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Адреси сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає в с. Дроздовичі, Львівського району, Львівської області.

Повний текст рішення складено 17.01.2022.

Суддя Яворська Н.І.