Справа № 454/662/19 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/159/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.;

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 13 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою задоволено подання головного державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Головко А.М. (в подальшому «державний виконавець» та «ВДВС») та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань згідно виконавчого листа № 454/662/19 виданого 14.04.2021 року про стягнення коштів у розмірі 29 407 грн. 50 коп. (а.с. 17-18).

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

Апелянт просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні подання державного виконавця, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що оскаржувану ухвалу судом було винесено без з`ясування обставин по справі і така є необґрунтованою (а.с. 21-23).

Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи своєчасно належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 23 травня 2022 року (а.с. 39, 41), відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Зі змісту частини 4 статті 441 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України „Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року (в редакції від 08.03.2011 року).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

З аналізу вище наведених правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобов`язань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник саме ухиляється від виконання зобов`язань.

В той же час, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, матеріали подання державного виконавця розглядалися судом за відсутності самого державного виконання і без огляду в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження, а висновок суду про те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості по рішенню суду, жодним чином не мотивований.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки вважає, що саме у такий спосіб його конституційне право вільно залишати територію України може бути відновленим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384, 441 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 13 грудня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити головному державному виконавцю Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Головко А.М. у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 27 травня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.