РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/903/21

Провадження №2/458/56/2022

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

встановив:

04.11.2021 позивач ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди в розмірі 63 908 грн за втрачену корову та упущену вигоду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2020 о 17 год. 45 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород на 127 км. +36.7 м. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Богдан ДФ-30" номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з великою рогатою худобою (коровою), яка переходила дорогу, в результаті чого автомобіль та корова отримали пошкодження. По даному факту ОСОБА_2 11.09.2020 був притягнутий до адміністративної відповідальності Турківським районним судом Львівської області. В результаті ДТП корова, яка належала подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримала ушкодження несумісні з життям. Добровільно відповідач не відшкодував завданої шкоди, тому змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 25.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

19.01.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, оскільки вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами збитки від втрати корови в сумі 19 380 грн., не встановлено вагу корови та вартість живої ваги корови, її вгодованість чи якість та вартість м`яса. Посилання на дані з інтернетсайту Milk UA про вартість м`яса та молока вважає недопустимими доказами. Жодної експертної оцінки з цих питань не має, все ґрунтується на словах позивачки. Також, не доведена упущена позивачкою вигода в сумі 44 528 грн., не надано жодного доказу про те, що корова була тільна строком три місяці, не доведені втрати за молоко в сумі 39 528 грн., оскільки не доведений факт добового удою корови в обсязі 18 літрів та вартості однієї літри молока.

03.02.2022 позивачка подала суду відповідь на відзив, в якому підтримала позовні вимоги.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів, які викладені в позовній заяві. Надала пояснення про те, що 20.08.2020 відповідач, керуючи автомобілем з великою швидкістю, на дорозі Турка - Бориня збив її корову, внаслідок чого та загинула. Вона переганяла корів через дорогу, половина корів перейшла, а інші не встигли. Після ДТП її забрала швидка допомога, бо вона зле почувалася. Після ДТП її син зарізав корову, оскільки отримані пошкодження були несумісні з життям. Викликала ветеринара, який приїхав аж під вечір, оглянув корову та склав акт. М`ясо ніхто не хотів брати, бо воно було забійним, здала його ОСОБА_6 безоплатно, оскільки воно було непридатним для вживання і його віддали собакам. Пропонувала відповідачу, щоб він забрав корову, а їй дав гроші, але він не хотів. Вказала, що паспорта на корову не має, але корова належить їй, що зафіксовано сільською радою. Вагу корови знає приблизно. Вважає, що вартість корови становить 19 380,00 грн. Упущену вигоду оцінює в сумі 44 528 грн., а саме: за молоко, так як корова доїлась 3 рази вдень і давала 18 літрів молока, ціна молока становить по 6 грн. за літр, що складає за 12 місяців - 39 528,00 грн, а ще за теля, яке корова не народила - в сумі 5000,00 грн., бо так платять за теля. Те, що корова була тільна підтверджує своїми записами. Просила позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 підтримав позовні вимоги позивачки з підстав наведених в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснив, що після ДТП, позивачка змушена була зарізати корову. Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності. Шкоду відповідач не відшкодував. Просить позов задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Канарєєв І.О. позов не визнав з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір заподіяної шкоди. Відсутні належні та допустимі докази того, чия корова, якого була віку та ваги, чи була тільною, від чого загинула, які ушкодження були спричинені. Окрім цього, відповідач визнає, що легко травмував корову під час ДТП, при цьому, лише одну задню частину корпусу, але після пригоди корова сама пішла. Оскільки позивачка не надала суду доказів щодо розміру завданої шкоди, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог, стягнути з позивачки на користь відповідача 5000 грн витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює завідувачем Завадівської дільниці ветеринарної лікарні, позивачка є його знайомою. 20.08.2020 близько 22 год. до нього приїхав син позивачки. Він оглядав корову. Вона лежала за 30 метрів від дороги із перерізаним горлом, у неї була розпорена черевна порожнина, поломані ребра та пошкоджена шкіра. На його думку, вік корови був близько 10 років, її вагу сказати не може. Зі слів позивачки корову збила машина. Від отриманих ушкоджень корова мала крововилив. Він склав акт, який писав в довільній формі. Причину смерті корови він не встановив, так як корова була зарізана, а тому, які травми вона мала і звідки такі виникли, він сказати не може.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що знає позивачку. Їхав 20.08.2020 до м. Турка і побачив, що на дорозі стоїть поліція. Він зупинився, побачив, що лежить корова біло-сірого кольору, біля корови було двоє чоловіків. Бачив автомобіль з пошкодженнями. Самого ДТП не бачив. Не бачив, щоб корова була порізана і заготівельників не бачив.

Заслухавши позивачку, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

20.08.2020 о 17 год. 45 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород на 127 км. +36.7 м., ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Богдан DF-30" номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з коровою, яка переходила дорогу, в результаті чого пошкодив автомобіль.

Відповідно до постанови Турківського районного суду Львівської області від 11.09.2020 у справі №458/801/20, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Як видно з акта складеного завідувачем Завадівської дільниці ветеринарної лікарні 20.08.2020 Ільницьким І.М., 20.08.2020 о 22 год. ним було проведено клінічне обстеження травмованої корови, яка належить жителю с.Мельничне ОСОБА_5 . Корова віком 10 років, сивої масті, лежала біля лісу в урочищі "Шимівка" із сторони телевізійної вишки, на відстані від дороги 30 метрів. Дана тварина лежала вже з перерізаним горлом та була «вскрита» черевна порожнина. Органи шлунково-кишкового тракту були витягнуті із черевної порожнини сином власниці тварини ОСОБА_10 , як він пояснив з метою здачі туші. При пальпації встановлено, що із правої сторони були поломані ребра грудної порожнини, а також були пошкоджена щільність шкіри в різних ділянках тіла тварини.

Відповідно до наданих позивачкою роздруківок з інтернетсайту MILKUA.INFO середньозважені ціни на м`ясо наступні: м`ясо ВРХ - закупівельна ціна на живець, грн/т (без ПДВ) - 06.08.2021 поточна - 43712, за минулий рік - 38769.

Відповідно до роздруківки із інтернетсайту MilkUA.info ціни на молоко в Україні, грн/т, без ПДВ (за даними МІНАПП) наступні: молоко від господарств населення 6100.

Згідно з довідкою №1235 від 23.10.2020, виданою виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_1 була власницею корови сивої масті, віком 10 років, що загинула під час ДТП на автодорозі Львів-Ужгород на території с.Мельничне.

Відповідно до листа-повідомлення Турківського ВП ГУНП у Львівській області №3662 від 20.08.2020, ОСОБА_1 роз`яснено, що для відшкодування матеріальних збитків вона вправі звернутись в суд в порядку цивільного провадження.

Згідно з нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_6 , 20.08.2020 проїжджаючи по трасі Львів-Ужгород на території с.Мельничне Турківського району Львівської області, він отримав м`ясо корови, збитої під час дорожньо-транспортної пригоди від громадянина ОСОБА_5 на корм собакам, оскільки м`ясо було непридатним для вживання людьми.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди, який регулюється нормами Цивільного кодексу України, зокрема, параграфом 1 Глави 82 «Загальні положення про відшкодування шкоди».

Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.

За приписами ч.1, ч.2 п.1 ч.3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ході розгляду справи суд встановив та не заперечується сторонами, що 20.08.2020 дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, який керуючи автомобілем "Богдан ДФ-30" номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з великою рогатою худобою (коровою), яка переходила дорогу, в результаті чого автомобіль та корова отримали пошкодження.

Позивачка стверджує, що внаслідок ДТП її корова отримала пошкодження, а тому її син змушений був її зарізати, а отже відповідач має обов`язком відшкодувати їй втрати за корову та упущену вигоду.

З акта завідувача Завадівської дільниці ветеринарної лікарні Ільницького І.М від 20.08.2020 видно, що коли він проводив обстеження корови, вона лежала вже з перерізаним горлом та була розпорена черевна порожнина, були поломані ребра грудної порожнини, а також були пошкоджена щільність шкіри в різних ділянках тіла тварини.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка завідувач Завадівської дільниці ветеринарної лікарні ОСОБА_8 , пояснив, що причину смерті корови він не встановив, так як вона була зарізана сином позивачки ОСОБА_10 , а тому, які травми вона мала і звідки такі виникли, він сказати не може.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин та причини загибелі корови позивачка суду не надала, відтак не довела причинного зв`язку між загибеллю тварини та дорожньо-транспортною пригодою.

Натомість, доведеним є лише факт зіткнення автомобіля під керуванням відповідача з коровою, яка переходила дорогу, в результаті чого автомобіль та корова отримали пошкодження.

Також, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяних збитків від втрати корови.

Так, позивачкою надано роздруківки з інтернетсайту MILKUA.INFO про середньозважені ціни на м`ясо, де закупівельна ціна на живець, грн/т (без ПДВ) станом на 06.08.2021 становить 38,76 грн за кг.

При розрахунку збитків від втрати корови позивачка взяла за основу вагу корови, яка як вона вважає, становить 500 кг та власними математичними розрахунками визначила розмір збитків від втрати корови - 19 380,00 грн (500 кг х 38,76).

Однак, суд не приймає до уваги такий розрахунок, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо ваги корови, а таку позивачка визначила сама, паспорта на корову позивачка не має.

Окрім цього, при проведенні розрахунку, позивачка врахувала вихід м`яса із ваги корови, не враховуючи те, що до загальної ваги корови враховуються також і внутрішні органи, ноги, шкіра тощо.

Відтак, позивачкою не надано належних доказів на підтвердження фактичної вартості корови та розміру завданої їй матеріальної шкоди від втрати самої корови.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача упущеної вигоди, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2, п.2 ст.22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених об`єктів.

Позивачка повинна довести також, що вона могла і повинна була отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Так, на підтвердження факту можливості отримати доходи від продажу молока в сумі 39 528,00 грн. позивачка надала роздруківку із інтернетсайту MilkUA.info на ціни на молоко в Україні, грн/т, без ПДВ.

Однак, позивачкою не доведено належними доказами, що корова давала б молоко весь період, який вказаний позивачкою та у вказаному нею обсязі, що вона би змогла реально здійснювати реалізацію молока у вказаних об`ємах та за вказаною вартістю.

Також, відсутні будь-які договори на безперервну поставку молока, його стабільний збут у визначеному об`ємі та за чітко обумовленою вартістю, що слугувало б підтвердженням реальності упущеної вигоди, а не її абстрактності.

Що стосується доводів позивачки про те, що корова була тільна 3 місяці і при народженні теля та його продажі вона отримала би значний дохід, то суд відхиляє такі як безпідставні.

Позивачка не надала суду належних доказів (ветеринарну картку) того, що корова дійсно була тільна, а надані позивачкою її особисті рукописні записи, які як вона стверджує підтверджують парування її корів (Біла голубка - 22 квітня; Лисаня - 10 червня; Рожаня 17 червня; Мілка - 21 червня; Зоряна - 23 вересня), суд до уваги не приймає.

Окрім цього, вартість ненародженого теляти не є упущеною вигодою у розумінні ст.22 ч.2 п.2 ЦК України, а є абстрактними доходами, які позивач могла б і не отримати, адже теля могло б і не народитися.

Відтак, суд вважає, що розрахунки позивачки щодо розміру упущеної вимоги, є теоретичними, побудованими на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені належними доказами.

Отже, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази, перевіривши доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеністю.

Щодо судових витрат, то такі у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою та витрат на правову допомогу, про стягнення яких заявив представник відповідача.

Оскільки в позові відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

Щодо витрат відповідача на правову допомогу, то суд зазначає таке.

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження таких витрат адвокатом Канарєєв І.О. надано суду ордер серії ВС №1103289 на надання правничої (правової) допомоги від 18.01.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 18.01.2022 про отримання від відповідача ОСОБА_2 - 5000,00 грн за надання правової (правничої) допомоги у суді, договір про надання правової (правничої) допомоги від 18.01.2022, договір про оплату послуг за надання правової (правничої) допомоги від 18.01.2022.

Згідно з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги від 19.01.2022, загальна сума оплати адвокату за надання професійної правничої допомоги становить 5000,00 грн., з яких за надання юридичних консультацій та підготовки відзиву на позовну заяву - 1500,00 грн.; за представництво інтересів в суді першої інстанції - 3500,00 грн.

Наведені вище послуги та витрати на правову допомогу позивача та відповідача підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, такі послуги відповідають умовам договору про надання правової (правничої) допомоги, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму відповідають критерію реальності таких витрат, співмірності та розумності їхнього розміру.

Позивачка та її представник заперечили проти розміру витрат на правову допомогу, однак не довели їх неспівмірності, як це вимагають положення ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем підтверджено розмір понесених витрат на правову допомогу 5000,00 грн, а тому такі підлягають до стягнення з позивачки, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди - відмовити повністю.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покласти на позивача.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Повне рішення суду складено та підписано 30.05.2022.

Суддя О.І. Кшик