Номер провадження: 22-ц/813/6857/22
Справа № 493/1393/21
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І. дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2021 року до Балтського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21 лютого 2022 року рішенням Балтського районного суду Одеської області Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №014/0573/82/0151174 від 05.08.2019 року у розмірі 32955,23 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17403,49 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 3118,09 грн, заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 10609,50 грн, пені у розмірі 1824,15 грн, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн; стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн; в іншій частині позову - відмовити.

11 квітня 2022 року за допомогою системи «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Балтського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підвереджували, що він набув від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» право вимоги за кредитним договором № 014/0573/82/0151174 від 05.08.2019 року. Представник апелянта повідомляє,що ухвалою суду від 09.12.2021 року було задоволено клопотання представника Скаржника та витребувано у Позивача цілу низку оригіналів документів, адже раніше подані копії викликали сумнів у їх відповідності дійсним оригіналам. В той же час, вказує представник апелянта, знехтувавши вимогами такої ухвали суду, Позивач виконав її лише частково, та не надав жодного оригіналу доказів, які б підтверджували набуття ним права вимоги, зокрема так і не надав до суду: договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.10.2019 року з додатками; портфель заборгованості до договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.10.2019 року у повному обсязі. Натомість, наголошує представник апелянта, позивач повторно надав до суду лише копії цих документів. Представник апелянта зазначає, що він у судовому засіданні 21.02.2022 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, неодноразово наполягав та тому, що суд не має брати до уваги договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.10.2019 року та портфель заборгованості до нього, адже Позивач проігнорував ухвалу суду та не надав оригіналів цих доказів. Вказане, як зазначає представник апелянта, підтверджують відеозаписом цього судового засідання. При цьому, представник апелянта звертає увагу на те, що позивач заявив до суду позовні вимоги до Скаржника, не маючи при цьому права вимоги за кредитним договором, адже не надав до суду належних до допустимих доказів набуття ним права вимоги у банку. Таким чином, представник апелянта вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, у задоволені яких слід відмовити повністю. Також представник апелянта повідомив, що скаржник працює на підприємстві ТОВ «Айсал», виробничі потужності якого знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою розташовані території та будівлі Держаного підприємства Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів». У зв`язку з цим роботодавець Скаржника частково припинив свою діяльність, та лише частково, в межах можливостей, здійснює оплату праці робітникам, яких відправлено у простій. Серед таких працівників знаходиться й Скаржник. Наразі, вказує представник апелянта, вона майже позбавлена засобів для існування, має дуже обмежений бюджет, під час війни не може знайти собі іншу роботу та інші засоби існування. Серед іншого, представник апелянта повідомив, що скаржник не отримала від суду примірник копії повного тексту рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2022 року по справі № 493/1393/21, а із змістом цього рішення ознайомилась лише у квітні 2022 року, коли її представник зміг надіслати їй електронний примірник цього рішення. З огляду на викладене, представник апелянта просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2022 року по справі №493/1393/21, відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги до скасування в України режиму воєнного стану, відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2022 року по справі № 493/1393/21, скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2022 року по справі № 493/1393/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 07 березня 2022 року, апеляційну скаргу за допомогою системи «Електронний суд» до Одеського апеляційного суду 11 квітня 2022 року, отже строк на апеляційне оскарження було пропущено.

В апеляційній скарзі представник апелянта просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи, що ОСОБА_1 не отримала від суду примірник копії повного тексту рішення Балтського районного суду Одеської області від 21.02.2022 року по справі № 493/1393/21, а із змістом цього рішення ознайомилась лише у квітні 2022 року, коли її представник зміг надіслати їй електронний примірник цього рішення.

Однак, представником апелянта не подано доказів на підтвердження неотримання апелянтом копії оскаржуваного рішення, а також підтверджень дати ознайомлення та направлення копії рішення її представником.

З огляду на це, для підтвердження або ж спростування доводів представника апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за потрібне витребувати з Балтського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи №493/1393/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також в апеляційній скарзі представник апелянта просив відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги до скасування в Україні режиму воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За ч. 3 цієї ж статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За ч. 1 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, особі може бути відстрочено сплату судового збору за наявності відповідних умов (скрутний матеріальний стан, якщо позивач є соціальнозахищеною особою, якщо справа належить до відповідної категорії), на підтвердження чого суду мають бути надані відповідні докази.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що введення в дію воєнного стану на території країни само по собі не звільняє від процесуальних обов`язків, передбачених законом. За наявності відповідних обставин воєнний стан являється поважною причиною для поновлення процесуальних строків, зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору тощо.

Представник апелянта, звертаючись до суду з заявою про відстрочення сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги посилався на введення дії воєнного стану на території України, а також на те, що скаржник працює на підприємстві ТОВ «Айсал», виробничі потужності якого знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою розташовані території та будівлі Держаного підприємства Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів». У зв`язку з цим роботодавець Скаржника частково припинив свою діяльність, та лише частково, в межах можливостей, здійснює оплату праці робітникам, яких відправлено у простій. Серед таких працівників знаходиться й Скаржник. Наразі, вказує представник апелянта, вона майже позбавлена засобів для існування, має дуже обмежений бюджет, під час війни не може знайти собі іншу роботу та інші засоби існування. На підтвердження зазначеного в додатках до апеляційної скарги наявна довідки з місця роботи ОСОБА_1 .. Тому, клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, апеляційний суд залишає без руху апеляційну скаргу й надає апелянту строк на усунення недоліків, а саме надання обгрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відповідних доказів на підтвердження неотримання копії оскаржуваного рішення, а також витребовує з районного суду матеріали справи.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Витребувати з Балтського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи №493/1393/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк