Провадження №2/748/52/22
Єдиний унікальний № 748/2584/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

представника позивача - адвоката Сергієнка А.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Чернігівторф» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2021 року ДП "Чернігівторф" звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили зняти з реєстрації та виселити відповідача за адресою : АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивували тим, що на балансі філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф» перебувають багатоквартирні будинки, серед яких будинок АДРЕСА_2 . Вказують, що ОСОБА_1 був зареєстрований з 03.01.2009 року у гуртожитку у зв`язку з прийняттям на роботу 01.10.2008 року до філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф». Зазначають, що 22.03.2011 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи, в добровільному порядку не знявся з реєстрації та не виселився, при цьому в житловому приміщенні не проживає, чим чинить перешкоди позивачу у розпорядженні своїм майном. Як на правову підставу посилались на положення ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.72, 124 Житлового кодексу України.

25 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що позивач не надав жодних документів, які б підтверджували статус гуртожитку чи службового житла спірного будинку. Вказує, що у спірній квартирі він проживає, утримує її в належному стані, в квартирі знаходяться його речі повсякденного вжитку, меблі, кошти за житло своєчасно сплачує ДП «Чернігівторф», боргів не має.

В.о. директора ДП «Чернігівторф» Бондаренко Ю.В. надіслав на адресу суду відповідь на відзив, де вказує, що правовим обґрунтуванням позову є норми ст.124 ЖК України, оскільки ОСОБА_1 тривалий час не працює на підприємстві, він втратив право на користування спірним житловим приміщенням, яке перебуває на балансі філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф».

Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив, в якому наводить поняття службового жилого приміщення, вказуючи, що позивач не надав доказів на підтвердження статусу службового житла спірної квартири.

27 січня 2022 року проведено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне.

Як слідує з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, філія Смолинський торфозавод не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом ДП «Чернігівторф».

Відповідно до повідомлення № 316 від 07.10.2020 року, на балансі Філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф» знаходяться багатоквартирні будинки, зокрема, в АДРЕСА_2 16 квартир. (а.с.5)

На підставі рішення профспілки філії «Смолинський торфозавод» 30.12.2008 року ОСОБА_1 видано ордер на право зайняття житлової площі 18.4 кв.м, яка складається з однокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 . ( а.с.29)

Як встановлено в ході розгляду справи за позовом ДП «Чернігівторф» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартира АДРЕСА_3 та області не є гуртожитком та не перебуває у власності позивача.

Як слідує з відповіді КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 складається з 16 квартир, з яких 14 квартир приватизовані та знаходяться у приватній власності, на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 право власності станом на 01.01.2013 не зареєстровано.

Позивачем надавалось повідомлення від 07.10.2020, що на балансі філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф» знаходяться багатоквартирні будинки, а саме в тому числі в АДРЕСА_2 - 16 квартир. ( а.с.9) Разом з тим суду не надано документу, на підставі якого, зазначений багатоквартирний будинок перебуває на балансі філії. А як слідує з відповіді «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» 14 квартир зазначеного житлового будинку є приватизовані та перебувають у приватній власності.

Як слідує з наданої копії протоколу № 5 спільного засідання профкому і адміністрації філії «Смолинський торфозавод» від 19 грудня 2008 року, розглядали питання про надання жилплощі ОСОБА_1 , слухали голову профкому, яка повідомила про наявну вільну квартиру за адресою в АДРЕСА_1 . Також, слухали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які вказали, що ця квартира використовувалась як гуртожиток та потребує капітального ремонту. За рішенням засідання профкому вирішили надати для проживання ОСОБА_1 квартиру в АДРЕСА_1 жилою площею 18,4 кв.м. ( а.с.6)

Як слідує з наданої копії трудової книжки трудову діяльність ОСОБА_1 розпочав 14.06.1972 та працював на Киселівському торфопідприємстві, в подальшому мається запис зі штампом та печаткою «Чернігівторф» від 09.02.2001 про призначення виконуючим обов`язки начальника виробничих дільниць «Киселівкаторф». 01.04.2008 ОСОБА_1 прийнято на посаду інженератехнолога, з 01.10.2008 призначено на посаду директора філії «Смолинський торфозавод». Звільнений з займаної посади 22.03.2011. З 28.04.2012 по 26.07.2013 працював на посаді першого заступника директора ДП «Чернігівторф». ( а.с.17, 53-65)

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як слідує зі статті 124 ЖК України, на яку посилається позивач як на правову підставу позову, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

В даному випадку підлягають встановленню обставини, які мають бути доведені стороною позивача, що надане житлове приміщення є службовим.

За положеннями ст.118,121,122 ЖК України жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

В даному випадку відповідач заперечує, що йому надавалось службове житлове приміщення, а позивач не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 надавалось службове житлове приміщення.

Так, в ордері відсутній запис про його строковість, а також запис про те, що ОСОБА_1 надається квартира, що є службовою, не зазначено про це і в рішенні від 19.12.2008. Суду не надано відповідного рішення виконавчого комітету районної ради про включення квартири АДРЕСА_3 та області до числа службової.

Виданий ордер є безстроковий, оскільки в ньому не вказано, на який строк надається квартира, та є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Припинення трудових відносин не тягне за собою автоматичного припинення договору найму.

Отже, відсутні правові підстави для зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні квартирою та його виселення.

Оскільки рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року, що залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року встановлено, що позивачем не доведено факт відсутності ОСОБА_1 понад шість місяців без поважних причин за адресою реєстрації, судом не приймається до уваги акт від 01 червня 2021 року та довідка виконкому Гончарівської селищної ради від 02.09.2021 про не проживання ОСОБА_1 за адресою реєстрації впродовж останнього року. В даному випадку предметом позовних вимог є виселення особи, а не визнання втратившим право користування.

Наданий акт про фактично проживаючих у житловому будинку в АДРЕСА_6 датований 07 грудня 2020 року, не може враховуватись як доказ у справі про виселення зі службового приміщення, оскільки не містить обставин на підтвердження заявлених позовних вимог.

Підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про виселення або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та не є окремою позовною вимогою.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, доводи позову, заперечення відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ДП «Чернігівторф» перешкоди в користуванні житлом за адресою АДРЕСА_1 , зняття з реєстрації та виселення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265-268 ЦПК України, ст.118-124 Житлового Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Державного підприємства «Чернігівторф» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації та виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Державне підприємство "Чернігівторф", , адреса місцезнаходження : вул. Громадянська, 35-А, м. Чернігів.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 24 травня 2022 року.

Суддя С. М. Майборода