Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3962/22
У Х В А Л А

іменем України

27 травня 2022 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області про визнання шлюбу недійсним та його скасування.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2022 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Одночасно з позовом позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом вчинення заборони Дванадцятій Київській нотаріальній конторі видавати Свідоцтво про право власності на спадкове майно та вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із реєстрацією права власності на ім`я ОСОБА_2 у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданої заяви зазначила наступне.

В результаті укладення шлюбу з її онуком ОСОБА_3 , який в невдовзі помер, у Відповідача - ОСОБА_2 виникло право на прийняття спадщини після смерті останнього. ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на квартиру, яка на момент смерті належала її онуку і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, у результаті укладення фіктивного шлюбу, стала спадкоємцем першої черги і звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 наступить день, коли Відповідач матиме змогу отримати Свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Станом сьогоднішній день, вказаний шлюб нею оскаржується у судовому порядку, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі призведе до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову та до грубого порушення її законних прав та інтересів.

Заява про забезпечення позову згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 травня 2022 року була передана на розгляд судді Орєхова О.І. 25 травня 2022 року.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Відповідно до частин 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З наданих до суду матеріалів справи убачається, що позивач є рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тривалий час зловживав спиртними напоями та був наркозалежним. ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У листопаді 2021 року вона втратила зв`язок зі своїм онуком, його телефон був вимкнутий, а за місцем свого проживання останній був відсутній. 03 січня 2022 року їй зателефонувала незнайома жінка, яка представилася знайомою її онука та повідомила, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і вона його поховала у Київській області. В подальшому їй стало відомо анкетні дані вказаної жінки - ОСОБА_2 , та те, що 12 листопада 2021 року між її внуком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останньою Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському району Київської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1612. Вважає, що зазначений шлюб є недійсним, оскільки її онук ОСОБА_4 жодного разу не був одружений, жінки його не цікавили, тривалий час зловживав спиртними напоями та наркотичними речовинами, а також те, що відповідач ОСОБА_2 є на 18 років старшою від її онука.

Порушуючи питання про забезпечення позову у вказаний у заяві спосіб, заявник послалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_2 заволодіє трикімнатною квартирою ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги на правах нібито законної дружини.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем дійсно існує спір щодо дійсності зареєстрованого 12 листопада 2021 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1612.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на приписи статті 2 ЦПК України слід підкреслити, що сутність захисту прав, свобод чи інтересів фізичних осіб полягає у спрямуванні цього захисту в першу чергу на відновлення порушеного права.

Встановлено, що заявлений позивачем такий вид заходів забезпечення позову як заборона Дванадцятій Київській нотаріальній конторі вчиняти будь які реєстраційні дії у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи.

Обраний позивачем даний спосіб забезпечення позову відповідає предмету позову, є співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, і звернення з заявою про забезпечення позову здійснено з метою захисту прав позивача. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси та права позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

Заборона вчиняти будь які дії застосовується, якщо необхідно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з його предметом, а також з тим, що в суду є всі підстави вважати, що невжиття даного заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, суддя вважає, що вимоги ОСОБА_1 в частині забезпечення позову шляхом заборони Дванадцятій Київській нотаріальній конторі вчиняти будь-які реєстраційні дії, у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

У частині ж вимог про забезпечення позову шляхом заборони Дванадцятій Київській нотаріальній конторі видавати Свідоцтво про право власності на спадкове майно та вчиняти реєстраційні дії пов`язані із реєстрацією права власності на ім`я ОСОБА_2 у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - заява задоволенню не підлягає, оскільки такий вид забезпечення як заборона Дванадцятій Київській нотаріальній конторі вчиняти будь які реєстраційні дії у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є «ширшим» та включає в себе серед іншого і заборону вчиняти вищевказані дії.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Вжити заходи по забезпеченню позову шляхом встановлення заборони Дванадцятій Київській нотаріальній конторі вчиняти будь які реєстраційні дії у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Дванадцятій Київській нотаріальній конторі видавати Свідоцтво про право власності на спадкове майно та вчиняти реєстраційні дії пов`язані із реєстрацією права власності на ім`я ОСОБА_2 у межах спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , - відмовити.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов