Справа № 523/4823/22
Провадження №6/523/179/22
У Х В А Л А

"27" травня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, якою просив скасувати тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, яке було застосовано ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по справі № 523/14748/20.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року у справі № 523/1784/13-ц було задоволено подання приватного виконавця та встановлено заборону ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон. Подання приватного виконавця було обумовлено перебуванням на його примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 523/1784/13-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 15.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором. Станом на теперішній час, заборгованість на підставі вказаного виконавчого листа у межах відкритого виконавчого провадження №62867079, ОСОБА_1 повністю сплатив. Постановою від 17.09.2021 виконавче провадження № 62867079 було завершено. Незважаючи на оплату всіх передбачених рішенням суду за законом грошових сум, обмеження у праві виїзду діє до теперішнього часу, в результаті чого ОСОБА_1 , інвалід 2 групи, який потребує невідкладного лікування за кордоном, тривалий строк, з 30.04.2022 року, не може виїхати за кордон. В теперішній час підстави для збереження тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон відсутні.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.05.2022 року прийнято заяву ОСОБА_1 до провадження та призначено по справі судове засідання.

У судове засідання 27.05.2022 року сторони не з`явились.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Стягувач ПАТ «МТБ БАНК» не забезпечив явку свого представника до судового засідання, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, судовою повісткою в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України. Заявою від 25.05.2022 року представник ПАТ «МТБ БАНК» Черкасова О.О. просила розглянути заяву за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, судовою повісткою в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України. Заявою від 23.05.2022 року представник приватного виконавця Зауліна О.Г. просила розглянути справу за її та приватного виконавця відсутності.

Відповідно до ч.6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні, з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб, за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи вимоги ч.6 ст. 441 ЦПК України, яка передбачає розгляд заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження, подачу заявником та заінтересованими особами заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд прийшов до висновків про розгляд заяви за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/1784/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15832,81 США та 91 276,51 грн.

На виконання наведеного рішення суду, 15.04.2013 року ПАТ «Марфін Банк» було видано виконавчий лист № 523/1784/13-ц.

Згідно додаткової угоди №3 від 08.09.2021 року до Кредитного договору №00563/RO від 13.06.2007 року, укладеної між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 , за умови сплати позичальником не менше 8 000 дол. США заборгованості за кредитом, Банк звільняє позичальника від сплати залишку заборгованості за основним боргом за кредитом та від сплати пені за порушення ним умов кредитного договору.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 17.09.2021 ВП №62867079 виконавчий лист №523/1784/13-ц, виданий 15.04.2013 року, повернуто стягувачу, за його заявою.

Листом заступник Керуючого з роздрібного бізнесу Центрального відділення ПАТ «МТБ БАНК» повідомив ОСОБА_1 , що Банк здійснив прощення залишку його боргу за Кредитним договором №00563/RO від 13.06.2007 року, у наступних розмірах:

-залишок заборгованості за основним боргом за кредитом 307,58 дол. США, що за курсом НБУ на 08.09.2021 року становить - 8 222,13 грн;

-комісія 2 457, 24 грн;

-пеня 86 640, 99 грн.

За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За даних обставин, судом встановлено, що між стягувачем ПАТ «МТБ Банк» та боржником ОСОБА_1 було досягнуто домовленості, яка знайшла своє закріплення у додатковій угоді №3 від 08.09.20201 року до кредитного договору № 00563/RO від 13.06.2007 року, згідно якої Банк здійснив прощення залишку боргу ОСОБА_1 .

Виконавчий лист №523/1784/13-ц, виданий 15.04.2013 року, повернуто стягувачу, за його заявою, згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 17.09.2021 ВП №62867079.

По даній справі суд враховує те, що стаття 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожній особі право на вільне пересування в межах території, на якій вона перебуває, а також право залишити її і, таким чином, їхати в країну за власним вибором за умови, що особі дозволено в`їжджати на її територію. Це означає, що дії, які можуть становити втручання або обмежувати здійснення цього права, відповідають вимогам статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції тільки у випадку, коли вони передбачені законом, переслідують одну із законних цілей, згаданих у третьому пункті статті, і можуть вважатися «необхідними у демократичному суспільстві» для досягнення зазначених цілей (див. рішення у справі «Ігнатов проти Болгарії» (Ignatov c. Bulgarie), заява № 50/02, пункт 32, від 02 липня 2009 року).

У пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини, справа «Стецов проти України» від 11 травня 2021 року, набуло статусу остаточного 11 серпня 2021 року, встановлено наступне: з огляду на пропорційність суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити і така оцінка значною мірою суб`єктивна; а по-друге, це не може бути єдиною підставою для накладення оскаржуваного обмеження, якщо воно триває довше. Аніж протягом короткого початкового періоду.

Враховуючи наведені позиції рішень Європейського суду прав людини, досягнення домовленостей між стягувачем і боржником щодо стягнення залишку боргу, прощення боргу, повернення стягувачу виконавчого листа №523/1784/13-ц, виданого 15.04.2013 року, за його заявою, згідно постанови про повернення виконавчого документа від 17.09.2021 року ВП №62867079, відсутність обставин ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, суд дійшов висновків щодо наявності правових підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження, за обставин прощення боргу, повернення виконавчого документа стягувачу, відсутності заперечень стягувача Банку щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, буде порушувати статтю 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , встановлене ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року, по справі № 523/14748/20.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 27.05.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко