Справа № 301/1185/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Балега Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком.

Посилається на те, що є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 06 лютого 2012 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав вказаний житловий будинок зареєстрований за позивачкою 26.03.2012 року у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації».

Відповідачка ОСОБА_2 (колишня дружина сина позивачки), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак, з січня 2019 року за зазначеною адресою не проживає, що підтверджується довідкою, яка видана Довжанською сільською радою від 24.03.2022 року.

Відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із сином позивачки ОСОБА_3 , однак, відповідно до рішення Іршавського районного суду від 14 травня 2020 року у справі за № 301/163/20 їх шлюб було розірвано. ОСОБА_2 припинила спільне проживання із сином відповідачки з січня 2019 року. Тоді ж вона забрала з будинку свої особисті речі і разом з дітьми пішла проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час ніяких речей в будинку ОСОБА_1 вона не зберігає, за комунальні послуги не сплачує, домогосподарством не займається, будинок не утримує.

ОСОБА_1 вимушена самостійно нести всі витрати з урахуванням реєстрації відповідачки, що є порушенням чинного законодавства, а також не може оформити передбачені законом пільги та субсидії. В добровільному порядку відповідачка не бажає знятися з реєстраційного обліку.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 на протязі трьох років відсутня за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між ними щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачкою житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, не має, реєстрація відповідачки у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком, у зв`язку з чим вказане порушене право підлягає захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування вказаним житлом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву (а. с. 32), якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, справу розглянути в її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсяналежним чином (а. с. 22, 25-26, 31), причини неявки суду не повідомила. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе, розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 06 лютого 2012 року державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори (а. с. 12). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав вказаний житловий будинок зареєстрований за позивачкою 26.03.2012 року у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 13).

Відповідачка ОСОБА_2 (колишня дружина сина позивачки), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак, з січня 2019 року за зазначеною адресою не проживає, що стверджується довідкою, яка видана Довжанською сільською радою № 189 від 24.03.2022 року (а. с. 14).

Відповідачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із сином позивачки ОСОБА_3 , який рішенням Іршавського районного суду від 14 травня 2020 року по справі № 301/163/20 розірвано (а. с. 10-11). ОСОБА_2 припинила спільне проживання із сином відповідачки з січня 2019 року, забрала з будинку свої особисті речі і разом з дітьми пішла проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час ніяких речей в будинку ОСОБА_1 вона не зберігає, за комунальні послуги не сплачує, домогосподарством не займається, будинок не утримує.

ОСОБА_1 вимушена самостійно нести всі витрати з урахуванням реєстрації відповідачки, що є порушенням чинного законодавства, а також не може оформити передбачені законом пільги та субсидії. В добровільному порядку відповідачка не бажає знятися з реєстраційного обліку, що створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком,

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст.71 та 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар