ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-148/2010Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 22-ц/817/502/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Шевчук Г. М.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

та сторін представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Покотило Ю.В.; представника АТ Ощадбанк адвоката Данилевич А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-148/10 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року, ухваленого суддею Костів Л.І., повний текст ухвали виготовлено 15 квітня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха Антоніна Петрівна, акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства Ощадбанк,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на рішення та дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха Антоніна Петрівна, акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства Ощадбанк.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 10 лютого 2022 року державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Завірюхою А.П. прийнято рішення про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 52203904.

Вказане рішення державного виконавця оформлено постановою від 10 лютого 2022 року, відповідно до якої державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ «РЕНОМЕ ГРУП» в особі директора Подоляки О.В., у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-148/2010 від 02 лютого 2011 року, виданого Лановецьким районним судом.

Цією ж постановою вирішено: «суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ТзОВ «РЕНОМЕ ГРУП» надати, яка ринкова вартість описаного й арештованого майна боржника в умовах примусової реалізації».

Рішення державного виконавця, оформлене постановою від 10 лютого 2022 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 52203904, скаржник вважає неправомірним, так як згідно оскаржуваної постанови державного виконавця, підставою для призначення суб`єкта оціночної діяльності стало проведення опису державним виконавцем 31 січня 2022 року нежитлової будівлі, приміщення складу з підвальним приміщенням, загальною площею 905.10 кв.м (згідно інформаційної довідки загальна площа становить 387.5 кв.м), матеріал стін: цегла, приміщення знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Ланівці, вул. Незалежності, будинок 8, побудоване на земельній ділянці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею: 0.06602 га, кадастровий номер: :02:004:0153, державну реєстрацію здійснено 15 січня 2014 року державним реєстратором Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Однак, в даній постанові не зазначена дата накладення арешту на нерухоме майно боржника. При цьому, боржник не був повідомлений про час та місце проведення опису його майна. Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 січня 2022 року, копію якої він отримав засобами поштового зв`язку, державним виконавцем було описано нежитлову будівлю, будівлю магазину з офісними приміщеннями та закладом громадського харчування, а не приміщення складу з підвальним приміщенням.

Оскаржуваним рішенням державний виконавець розпочав процедуру визначення вартості майна боржника, яке до цього часу не описане та на яке до цього часу не накладено арешт. З врахуванням того, що опис майна боржника був проведений 31 січня 2022 року, державний виконавець до 11 лютого 2022 року був позбавлений права визначати вартість майна боржника самостійно.

У зв`язку із цим скаржник вважає, що винесення 10 лютого 2022 року постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є передчасним та порушує його права, передбачені ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець у оскаржуваній постанові не зазначив, який саме документ повинен надати суб`єкт оціночної діяльності, який би відображав ринкову вартість описаного майна боржника.

Крім цього, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних відомостей про те, кого саме державний виконавець попередив про кримінальну відповідальність за відмову від дачі або за дачу завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться у постанові, а також, хто саме отримав копію оскаржуваної постанови від імені ТзОВ «РЕНОМЕ ГРУП».

В зв`язку з вищенаведеним скаржник просить визнати неправомірним та скасувати рішення державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Завірюхи А.П. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, оформлене постановою державного виконавця від 10 лютого 2022 року у виконавчому провадженні №52203904.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюха Антоніна Петрівна, АТ Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ Ощадбанк - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року та винести нове рішення, яким визнати неправомірним та скасувати рішення державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Завірюхи А.П. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, оформлене постановою державного виконавця від 10 лютого 2022 року у виконавчому провадженні № 52203904.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що винесеною постановою від 10.02.2022 року державним виконавцем Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) розпочато процедуру визначення вартості майна боржника, яке до цього часу не описане та на яке до цього часу не накладено арешт.

З врахуванням того, що опис майна боржника був проведений 31.01.2022 року, державний виконавець до 11 лютого 2022 року був позбавлений права визначати вартість майна боржника самостійно.

У зв`язку із цим винесена 10.02.2022 року постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є передчасним і таким, що порушує його права, передбачені ст. 57 Закону України Про виконавче провадження.

Шумський відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначили, що твердження апелянта про те, що державний виконавець без дозволу боржника проводив огляд приміщень, входив на належну скаржнику земельну ділянку, чим порушив права боржника та Закон України Про виконавче провадження не відповідає дійсності з огляду на наступне.

На земельній ділянці розміром 0.06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 , здійснюється роздрібна торгівля, земельна ділянка не огороджена, і будь яких фізичних чи юридичних обмежень для доступу до неї не було, як державному виконавцю, так і іншій фізичній особі. Крім того, частина належних боржнику приміщень була доступна для загального доступу, оскільки там знаходяться приміщення магазину до яких вільний доступ. Особи, які здійснювали там торгівлю пояснили державному виконавцю, що вони орендують дані приміщення і були не проти їх огляду. Таким чином, жодного примусового входження державний виконавець не здійснював і не порушував права боржника до будь якого приміщення, а яке було замкнуте чи закрите, державний виконавець не застосував дій для примусового входження.

Твердження скаржника про те, що державний виконавець при виконанні зведеного виконавчого провадження № 63410499 вийшов за межі виконавчого провадження не відповідає дійсності з наступних підстав.

Постанова про опис та арешт майна ( коштів) боржника від 31.01.2022 року винесена державним виконавцем Завірюхою А.П. відповідає вимога Закону України Про виконавче провадження та Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5 у ній зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, тобто боржника ОСОБА_1 відмітки про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. При цьому, саме прізвища, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання та відмітки про роз`яснення зазначених застережень та попереджень про кримінальну відповідальність, а не обов`язкової наявності підпису особи щодо зазначеного. Додатково боржнику, як зберігачу та власнику майна листом № 1611 від 01.02.2022 року роз`яснено ст. 58 Закону України Про виконавче провадження його права та обов`язки по зберіганню описаного та арештованого майна 31.01.2022 року.

Представник АТ КБ Державний ощадний банк України адвокат Данилевич А.Б. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначила, що при винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 52203904 державним виконавцем дотримано всіх норм чинного законодавства, а відтак підстави для визнання його дій, такими, що вчиненні з порушенням закону відсутні.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник АТ Ощадбанк адвокат Данилевич А.Б. апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

23 травня 2022 року Шумський відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подало до суду заяву про розгляд справи без їх представника, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 11.04.2022 року залишити без змін.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволені скарги суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюхою Антоніною Петрівною при винесені 10 лютого 2022 року постанови у виконавчому провадженні № 52203904 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, дотримано всіх вимог чинного законодавства. Оскаржувана постанова стосується проміжної стадії виконавчого провадження та жодним чином прав скаржника не порушує. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що суб`єктом оціночної проведено оцінку іншого об`єкту, ніж той, на який звернуто стягнення.

З такими висновками погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31 січня 2022 року державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюхою А.П. при примусовому виконанні зведеного ВП № 63410499 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , а саме: нежитлової будівлі, будівлі магазину з офісними приміщеннями та закладом громадського харчування загальною площею 905.10 кв.м, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна загальною площею 387.5 кв м, матеріал стін: цегла, будівля з підвальним приміщенням, функціонує заклад громадського харчування та земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0.0662 га, кадастровий номер :02:004:0153, які знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» дана постанова направлена ОСОБА_1

01 лютого 2022 року державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), на підставі ст. ст. 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з примусовим виконанням зведеного виконавчого провадження № 63410499, ОСОБА_1 , Чубик Р.Г., Гончаруку С.М., АТ «Державний ощадний банк України» було направлено повідомлення щодо погодження сторонами вартості описаного та арештованого майна, та вказано про направлення для відома та виконання постанови про опис та арешт майна боржника від 31 січня 2022 року (лист № 1613).

10 лютого 2022 року державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Завірюхою А.П. у виконавчому провадженні № 52203904 прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Реноме груп», в особі керівника Подоляка Олени Володимирівни, яка має сертифікат, виданий 25 лютого 2021 року за №151/21 ФДМУ (строк дії 25 лютого 2024 року) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-148/2010 від 02 лютого 2011 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (§40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) №18357/91).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження»). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов`язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішення іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частини 1, 2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження - визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасник виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішень: - або вчинити дію.

Відповідно п. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавче дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Частиною 3 статті 20 Закону України Про виконавче провадження експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. (ч. 5 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження)

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України Про іпотеку іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї, як на окремий об`єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Частинами 1, 4 статті 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,міжнародних договорів,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відтак процесуальними нормами ЦПК України щодо здійснення судового контролю є розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 447-453.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону України «Про виконавче провадження).

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (абзац другий частини третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Нормою ст. 5 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні встановлено, що суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (ст. 6 Закону про оцінку майна).

Посилання апелянта на те, що постанова державного виконавця від 10.02.2022 року щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання винесена без проведення опису та накладення арешту на спірне майно не заслуговують на увагу, оскільки 31.01.2022 року державним виконавцем проведено опис та накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 і яка направлена йому рекомендованим листом, яку останній отримав. Постанова винесена у відповідності до вимог статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Даною постановою ОСОБА_1 було роз`яснено можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця.

10.02.2022 року державний виконавець виніс постанову № 522039045 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, залучивши до оцінки ТзОВ РЕНОМЕ ГРУП в особі керівника Подоляка О.В. Постанова надіслана ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією, яка ним отримана.

Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що постановою від 10 лютого 2022 року про призначення суб`єкта оціночної вартості майна ТзОВ РЕНОМЕ ГРУП в особі керівника Подоляка О.В. і не попередивши експерта про кримінальну відповідальність, не порушує права скаржника, оскільки цією постановою не проведено оцінку спірного майна, а експерт при проведенні оцінки майна керується Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні та статтею 20 Закону України Про виконавче провадження. Крім того, після проведення експертом грошової оцінки даного майна та отримавши копію звіту про оцінку майна боржник має право його оскаржити у відповідності до вимог чинного законодавства.

Голослівними є посилання апелянта на те, що при проведенні опису та накладення арешту 31.01.202 року державним виконавцем були порушені його права, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначена законодавством процедура здійснення виконавчої дії щодо опису та арешту майна боржника передбачає її проведення за відсутності боржника (але за участю понятих). До того ж ОСОБА_1 був повідомлений про призначені дати виконавчих дій, але ігнорував їх.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скаржником не було доведено належними та допустимими доказами факту порушення, саме, державним виконавцем норм чинного законодавства та його конституційних прав під час винесення постанов від 31.01.2022 року про опис та арешт майна боржника та від 10.02.2022 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Таким чином, встановивши, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця вчинені та прийняті відповідно до закону, у межах його повноважень, права боржника у цьому виконавчому провадженні не було порушено, суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість скарги, та вірно відмовив у її задоволенні.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Г.М. Шевчук