Справа № 344/855/22
Провадження № 2/344/1660/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю: секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача - адвоката Белей О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів, встановлення відсутності зобов`язань, визнання дій протиправними, стягнення безпідставно набутих коштів, процентів за користування коштами, інфляційних витрат, пені, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив встановити відсутність зобов`язань у ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013; визнати неправомірними дії АТ «Перший Український міжнародний банк» в частині автоматичного списання з карткового рахунку № НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 , грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013; стягнути з АТ «Перший Український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 неправомірно списані кошти з карткового рахунку НОМЕР_1 у розмірі 2221,80 грн., 14,25 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 31,21 грн. - інфляційних витрат, 5065 грн. - пені, 5000 грн. - моральної шкоди, всього на загальну суму 12 332,96 грн.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що з 20 жовтня 2021 року працює в ТОВ «ЗАХІД - ХОЛДІНГ» на посаді заступника начальника відділу охорони. В рамках зарплатного проекту відділенням АТ «ПУМБ» в с. Бовшів на його ім`я було відрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано пластикову картку № НОМЕР_2 зі строком дії до жовтня 2024 року. На зазначений картковий рахунок йому 05.11.2021 року була перерахована заробітна плата в розмірі 2221,80 грн.

Однак, зазначені кошти були списані без відома позивача з карткового рахунку в рахунок погашення боргу за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал».

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.11.2021 про надання інформації та завіреної копії документу, на підставі якого було здійснено автоматичне списання коштів із зарплатної картки 05 листопада 2021 року, а також завіреної копії документа, що засвідчує правонаступництво банка ПУМБ від банку «Ренесанс», який був ліквідований в квітні 2015 року.

Листом від 22.11.2021 відповідач повідомив позивача про те, що списання коштів відбулось на підставі наявності у позивача простроченої заборгованості по кредитному договору № GP5221219 від 11.10.2013, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк». Підставою для договірного списання коштів, згідно повідомлення відповідача, стало підписання ОСОБА_1 заяви - анкети (опитувальника) № 300070044 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де позивач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка розміщена на офіційному сайті банку у мережі інтернет:www.pumb.ua.

При цьому, у зазначеному листі відповідач посилається на правомірність списання коштів відповідно до п. 3.13 Розділу ІІ ДКБО.

Таким чином, на думку позивача, відповідач не надав копії документів на підставі яких було здійснено автоматичне списання коштів з зарплатної картки 05 листопада 2021 року, а також доказів правонаступництва від АТ «Банк Ренесанс Капітал».

На думку позивача, відповідач безпідставно списав кошти з карткового рахунку позивача в рахунок сплати неіснуючої заборгованості та відмовив у задоволенні заяви позивача від 11.11.2021.

Посилаючись на норми ст.ст. 1, 17 Закону України «Про захист прав споживачів», а також на рішення Івано-Франківського міського суду Івано - Франківської області від 25 січня 2021 року по справі № 344/13868/20 та рішення Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 300/2286/29, що залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, вказує на те, що оскільки строк позовної давності за вимогами відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору минув, відповідач не мав права вимагати сплати чи автоматично списувати кошти в рахунок погашення боргу, що узгоджується, на думку позивача з правовою позицією у справі № 750/10604/18, що викладена у рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.01.2020 року.

За таких умов, на думку позивача вбачаються підстави для встановлення судом відсутності зобов`язань у позивача перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», а також визнання дій відповідача неправомірними по списанню грошових коштів з карткового рахунку позивача.

Крім того, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 1212, 1071, 1073 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою НБУ від 21.01.2004 року №22, вважає, що списані кошти повинні бути повернуті позивачу, шляхом їх стягнення з відповідача, як безпідставно набуте майно, так як ОСОБА_1 не доручав банку проводити договірне списання коштів з його рахунку.

Вважає, що відповідно до ст. 1214 ЦК України, має право на стягнення відсотків з відповідача за користування його коштами, що розраховані позивачем за період з 05.11.2021 року по 31.12.2021 в сумі 14,25 грн., а також на підставі ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати в сумі 31,21 грн., а також пеню в розмірі 3% вартості робіт за кожен день прострочення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», що складає 5 065,70 грн.

Також, у зв`язку з порушення його прав, як споживача банківських послуг та свавільним здійсненням утримання належних йому сум заробітної плати, йому було завдано моральної шкоди, то просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, що оцінена ним у 5000 грн.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти на загальну суму 12 332,96 грн.

23 лютого 2022 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 178 ЦПК України від АТ «ПУБМ», в якому останній заперечує проти позовних вимог позивача в повному обсязі та просить у позові відмовити ( а також поштою 10.05.2022).

У відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на те, що 01 листопада 2021 року позивач звернувся до банку з метою відкриття поточного рахунку в рамках зарплатного проекту. Банком, з повним дотриманням Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, що затверджена постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 відкрито позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні.

Підставою для відкриття рахунку була Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.11.2021, яка була підписана позивачем. Підписавши заяву, позивач, зокрема, підтвердив, що погодився з усіма умовами заяви.

Пункт 8 зазначеної заяви, зокрема, містить умову, що підписанням даної заяви ОСОБА_1 беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі.

Крім того, посилається на те, що є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується відомостями з ЄДР. Не погоджується з доводами позивача про відсутність заборгованості за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, оскільки за позивачем на час подання відзиву рахується заборгованість в сумі 9 296,47 грн., що не погашена останнім. Вважає, що закінчення строку дії банківської платіжної картки не є підставою для припинення грошових зобов`язань позивача.

Посилається на п. 4.2.13 ч.4 розділу І ДКБО, де зазначено, що Банк має право використовувати всі законні методи для погашення наявної у клієнта заборгованості за договором, в тому числі у разі виникнення простроченої заборгованості за договором.

Пунктом 3.13. частини 3 розділу ІІІ ДКБО передбачено, що Клієнт безвідклично доручає банку, а банк набуває права при настанні строків виконання зобов`язань клієнта за цим договором, настанні строків виконання будь-яких інших зобов`язань клієнта перед Банком за іншими договорами, здійснювати договірне списання грошових коштів, в межах платіжного ліміту, в розмірі, необхідному для виконання грошових зобов`язань клієнта з рахунків клієнта, відкритих відповідно до цього договору або інших договорів, укладених з банком, а також відкритих в банку рахунків клієнта в майбутньому.

Пунктом 4.2.14 частини 4 розділу 4 ДКБО встановлено, що повернення заборгованості за кредитом здійснюється за рахунок грошових коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта будь-яким способом, в тому числі із застосуванням договірного списання. Банк набуває права, а клієнт цим безвідклично доручає банку самостійно, з дня наступного за розрахунковим днем, на підставі належним чином оформлених банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення обов`язкового платежу ( в тому числі суми неустойки), з рахунків клієнта, відкритих в банку, а також з будь-яких рахунків клієнта, які буде відкрито йому в банку після укладення цього договору.

Також відповідач посилається на відповідність ДКБО вимогам спеціального банківського законодавства, та зокрема, в частині договірного списання коштів, нормам ст. 1071 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зокрема, ст. 1, 26, Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою НБУ від 21.01.2004 року № 22.

Посилається на безпідставність доводів позивача, які вважає недоведеними. Просить розгляд справи проводити без участі представника банку.

18 квітня 2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач посилається на: безпідставність доводів відповідача; невірне тлумачення відповідачем норм законодавства; обмеження права позивача, як споживача фінансових послуг, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, що є порушенням п.5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»; те, що публічна пропозиція на сайті банку не є складовою кредитного договору; недотримання відповідачем вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та/або надання банківських послуг; неможливість пересвідчитись у правонаступництві АТ «ПУМБ» через відсутність доступу до сайті ЄДР; ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо заборони кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту строк давності якого минув; те що відповідач вдався до незаконного методу стягнення коштів після спливу позовної давності.

Вважає доводи відповідача щодо правомірності списання коштів з рахунку позивача недоведеними належними засобами доказування.

Ухвалою від 03 травня 2022 року закрито підготовче провадженні у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 травня 2022 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Белей О.Б. позовну заяву підтримала та просила задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач, будучи належним чином повідомлений у судове засідання повноважного представника не направив, надавши заяву про розгляд справи без участі представника відповідача на підставі наданих матеріалів з врахуванням відзиву на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 11 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № GP5221219, за умовами якого позивачу було надано кредит в сумі 7 296 грн. 00 коп. зі сплатою 17% річних на строк 36 місяців до 11.10.2016.

Зобов`язання зі сплати кредиту та процентів за користування ним ОСОБА_1 не виконав, що також не заперечується позивачем, та встановлено рішенням Івано - Франківського міського суду від 25 січня 2021 року, що набрало законної сили.

Відповідно до Статуту АТ «ПУМБ» він є правонаступником прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал» у зв`язку з злиттям банків на підставі передавального акту від 14 березня 2015 року. Дана інформація є загальновідомою та не потребує окремого доказування з боку відповідача.

З 20 жовтня 2021 року позивач працює в ТОВ «ЗАХІД - ХОЛДІНГ» на посаді заступника начальника відділу охорони. В рамках зарплатного проекту відділенням АТ «ПУМБ» в с. Бовшів на його ім`я було відрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано пластикову картку № НОМЕР_3 зі строком дії до жовтня 2024 року. На зазначений картковий рахунок йому 05.11.2021 була перерахована заробітна плата в розмірі 2221,80 грн.

Однак, зазначені кошти були списані відповідачем з карткового рахунку в рахунок погашення боргу за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал».

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.11.2021 про надання інформації та завіреної копії документу, на підставі якого було здійснено автоматичне списання коштів з зарплатної картки 05 листопада 2021 року, а також завіреної копії документа, що засвідчує правонаступництво банка ПУМБ від банку «Ренесанс», який був ліквідований в квітні 2015 року.

Листом від 22.11.2021 відповідач повідомив позивача про те, що списання коштів відбулось на підставі наявної у позивача простроченої заборгованості по кредитному договору № GP5221219 від 11.10.2013, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків є АТ «Перший Український міжнародний банк». Підставою для договірного списання коштів, згідно повідомлення відповідача стало підписання заяви - анкети ( опитувальник) № 300070044 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де позивач беззастережно підтвердив , що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка розміщена на офіційному сайті банку у мережі інтернет : www.pumb.ua.

Фактично, між сторонами виник спір щодо правомірності списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить позивачу в сумі 2221,80 грн., як договірне автоматичне списання коштів в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, а також щодо наявності відповідних зобов`язань у позивача в рамках даного кредитного договору перед відповідачем.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Таким чином, законом, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, не визначено такої підстави для припинення зобов`язання, як закінченням строку позовної давності, як про це зазначає позивач. Закінчення зазначеного строку має наслідком відмову в позові, у випадку, якщо кредитор звернуся до суду. Проте, зазначене не впливає на наявність у позичальника заборгованості до повного її погашення чи списання банком такої заборгованості як безнадійної.

Слід зазначити, що сторонами не було надано суду примірника кредитного договору № GP5221219 від 11.10.2013, з якого б можливо було встановити підстави для припинення зобов`язання позивача щодо виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Таким чином, у зв`язку з недоведеністю позивачем факту повного виконання ним зобов`язання перед кредитором, а також у зв`язку з відсутністю інших підстав для встановлення відсутності зобов`язань у ОСОБА_1 щодо повернення кредитних коштів, вимоги про вставлення судом відсутності зобов`язання у ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013 задоволенню не підлягають.

Що стосується покликання позивача на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у справі №344/13868/20, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 03 вересня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 20161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 8476 гривень 32 копійки ( а.с. 31), як на підставу відсутності зобов`язань за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, то у такому рішенні зазначено, що « період стягнення у виконавчому написі зазначено з 21.08.2018 по 21.08.2019, тоді як договір укладено 11.10.2013 строком на 36 місяців, оплати мали здійснюватись щомісячно відповідно до графіку, із зазначенням дати остаточного повернення кредиту до 11.10.2016» ( а.с. 37).

Долучені позивачем до позовної заяви рішення суддів самі по собі не спростовують факт наявності у позивача заборгованості, оскільки стосуються певних періодів нарахування, що зазначені саме у виконавчому написі, та містять правову оцінку судом обставин справи, а не фактичні обставини, встановлені судом, а тому не можуть вважатися такими, що мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Немає преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17).

Оцінюючи вимоги позивача щодо правомірності дій АТ «ПУМБ» щодо списання коштів з рахунку ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 01 листопада 2021 року позивач звернувся до банку з метою відкриття поточного рахунку в рамках зарплатного проекту. Банком, з повним дотриманням Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, що затверджена постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 відкрито позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні.

Підставою для відкриття рахунку була Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.11.2021, яка була підписана позивачем. Підписавши заяву, позивач, зокрема, підтвердив, що погодився з усіма умовами заяви.

Пункт 8 зазначеної заяви, зокрема, містить умову, що підписанням даної заяви ОСОБА_1 беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі.

Пунктом 3.13. частини 3 розділу ІІІ ДКБО передбачено, що Клієнт безвідклично доручає банку, а банк набуває права при настанні строків виконання зобов`язань клієнта за цим договором , настанні строків виконання будь-яких інших зобов`язань клієнта перед Банком за іншими договорами, здійснювати договірне списання грошових коштів, в межах платіжного ліміту, в розмірі, необхідному для виконання грошових зобов`язань клієнта з рахунків клієнта, відкритих відповідно до цього договору або інших договорів, укладених з банком, а також відкритих в банку рахунків клієнта в майбутньому.

Пунктом 4.2.14 частини 4 розділу 4 ДКБО встановлено, що повернення заборгованості за кредитом здійснюється за рахунок грошових коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта будь-яким способом, в тому числі із застосуванням договірного списання. Банк набуває права, а клієнт цим безвідклично доручає банку самостійно, з дня наступного за розрахунковим днем, на підставі належним чином оформлених банком платіжних документів, списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для погашення обов`язкового платежу ( в тому числі суми неустойки), з рахунків клієнта, відкритих в банку, а також з будь-яких рахунків клієнта, які буде відкрито йому в банку після укладення цього договору.

Таким чином, списуючи кошти з рахунку позивача, банк діяв у відповідності до укладеного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та у відповідності з спеціальним законодавством, що регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта.

Позивачем не було витребувано у порядку ст. 84 ЦПК України, у відповідача платіжні доручення чи інші банківські документи, що стали підставою для договірного списання коштів позивача, тобто позивачем не доведено порушення вимог діючого законодавством банком при проведенні даної банківської операції.

Крім того, позивачем не оскаржується укладений ним договір у формі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.11.2021, що була ним підписана, як такий, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». За таких умов, зазначений договір банківського рахунку у формі заяви є чинним, дійсним та підлягає виконанню сторонами.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача щодо списання коштів з рахунку позивача неправомірними з огляду на дійсність укладеного договору та відсутності доведення порушення порядку списання коштів з -боку відповідача.

За таких умов, вимоги позивача щодо стягнення на користь позивача неправомірно списаних коштів також не підлягають задоволенню, як похідні від вимоги щодо визнання дій щодо списання коштів з рахунку ОСОБА_1 неправомірними.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення неустойки та пені за безпідставно отриманими коштами.

Відносно стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995 зі змінами від 25.05.2001р. та змінами від 27.02.2009р., «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у порушенні цивільних прав особи, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди повинні враховуватись обсяг страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характер немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо), враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вина останнього.

Однак, позивачем по справі не доведено належними засобами доказування жодну з підстав для настання для відповідача даного виду цивільно - правової відповідальності, що є підставою для відмови в позові в цій частині також.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 12, 13, 78-80, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів, встановлення відсутності зобов`язань за кредитним договором № GP5221219 від 11.10.2013, визнання дій протиправними в частині автоматичного списання з карткового рахунку грошових коштів, стягнення безпідставно набутих коштів, процентів за користування коштами, інфляційних витрат, пені, моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 ,

Представник позивача : ОСОБА_2 , РНОКПП : невідомий, адреса : АДРЕСА_2 ,

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», , адреса : вул. Сім`ї Прахових,50 Б, м. Київ; вул. Гагаріна, 23 , м. Київ;

Повне рішення складено 30 травня 2022 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН