Справа № 686/6226/22
Провадження № 2/686/3419/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 травня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

25 березня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішко О.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що в лютому 2022 року йому стало відомо про існування стосовно нього постанови від 18.02.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржник, яка винесена в рамках виконавчого провадження № 66745009, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хорішко О.О., із якої вбачається, що нібито існує заборгованість у позивача перед відповідачем ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» в розмірі 8 261 грн. 25 коп. та 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження відносно позивача.

Проте, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він не отримував письмової вимоги щодо погашення заборгованості або про намір вчинити виконавчий напис; виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом щодо заборгованості, яка носить безумовно спірний характер (позивач є військовослужбовцем та учасник бойових дій і йому від початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом не нараховуються); виконавчий напис може бути вчинений нотаріусом на нотаріально посвідченому кредитному договорі, а кредитний договір від 17.11.2019 року не був нотаріально посвідченим. Окрім того, вказав, що у вчиненому виконавчому написі допущена помилка в особистих даних позивача його по-батькові зазначено « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ».

Отже, позивач просить суд виконавчий напис, вчинений 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі № 169500, визнати таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача всі судові витрати, зокрема витрати на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 30 березня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, його представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримав.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подали.

Представник відповідача ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2019 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та позивачем ОСОБА_1 було укладеного індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № /168027, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано фінансовий кредит в розмірі 3500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 16.12.2019 року, але до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 169500, про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором №/168027 від 17.11.2019 року, укладеним із ТОВ «Гоуфінгоу», право вимоги за яким було відступлено до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відповідно до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021 року; в подальшому ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило право вимоги ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» згідно договору № 1-03/06/2021; стягнення заборгованості проводиться за період з 17.11.2019 року по 09.06.2021 року, сума заборгованості становить 7 061 грн. 25 коп., яка складається з: 3 500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 561 грн. 25 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; а загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» становить 8 261 грн. 25 коп.

На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хорішком О.О. було відкрито виконавче провадження № 66745009, у межах якого 18 лютого 2022 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 (яка набрала чинності 10 грудня 2014 року) були внесені зміни. Зокрема, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами перелік був доповнений розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині вказаних змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У зв`язку з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа №172/1652/18).

Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. 15 червня 2021 року вчинив виконавчий напис № 169500 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» на підставі Кредитного договору № /168027 від 17.11.2019 року в розмірі 8 261 грн. 25 коп.

Вказаний Кредитний договір № /168027 від 17.11.2019 року, копія індивідуальної частини якого з додатком № 1 до вказаного договору, наявні в матеріалах справи, не був посвідчений нотаріально та не вказує на безспірність заборгованості боржника ОСОБА_1 , внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, обґрунтовуючи позов, представник позивача, серед іншого, посилається на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення ОСОБА_1 стягувачем будь-якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі N 554/6777/17-ц (провадження N 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять та не встановлено факт направлення позикодавцем листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позичальником такого листа, що має суттєве значення та унеможливлює вирішення спору по суті, дана правова позиція зазначена у постанові

Верховного суду від 10 листопада 2021 року справа N 758/14854/20 ( провадження № 61-15111св21 ).

Окрім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17.

Як вбачається із копії військового квитка серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу. Даний факт, також, підтверджується копіями довідок від 15.06.2020 року та від 17.03.2022 року.

Окрім того, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 від 28.11.2019 року.

Тому, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», це, також, є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, як вбачається із копії виконавчого напису від 15.06.2021 року за № 169500, в анкетних даних вказано по батькові боржника « ОСОБА_3 », а згідно кредитного договору по батькові боржника « ОСОБА_4 ».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М. за № 169500.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до такого висновку.

Згідно договору про надання правової допомоги № 10А/2022 від 09.03.2022 року адвокат Ейбатов Заур Мардан Огли та ОСОБА_1 , останньому надано правову допомогу.

Даний факт, також, підтверджується копією ордеру про надання правової (правничої) допомоги, копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН№5552.

Як вбачається із копії додаткової угоди № 1 від 10.05.2022 року сторони погодили порядок, обсяг, вартість та розмір надання послуг з професійної правничої допомоги в розмірі 6 200 грн.: 1 240 грн. консультація клієнта з ознайомленням з документами, узгодження правової позиції; 4 960 грн. складання позовної заяви.

12.05.2022 року між сторонами укладено акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 1.

Матеріали справи містять квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 12.05.2022 року та звіт (розрахунок) про надання послуг з професійної правничої допомоги на суму 6 200 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З врахуванням вищевикладеного та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи на загальну суму 6 200 грн. підлягають задоволенню.

Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., а на користь позивача - витрати на правничу допомогу в сумі 6 200 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18, 257, 258, ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович 15 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 169500, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (індентифікайний код юридичної особи 44243120, місцезнаходження: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, оф. 26, реквізити: IBAN НОМЕР_4 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованості за Кредитним договором № /168027 від 17.11.2019 року в розмірі 8 261 грн. 25 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (індентифікайний код юридичної особи 44243120, місцезнаходження: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, оф. 26, реквізити: IBAN НОМЕР_4 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 6 200 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (індентифікайний код юридичної особи 44243120, місцезнаходження: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 7, оф. 26, реквізити: IBAN НОМЕР_4 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528) в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2022 року.

Суддя: О.М. Палінчак