Справа №508/792/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

17.05.2022 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретарів Гнатюк Л.М., Куріної Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредітним договором

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем 27 листопада 2013 року було укладено кредитний договір №GP-5523652. Згідно зазначеного договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 81 977,79 грн. 19 липня 2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором відповідача. Відповідач до теперішнього часу не сплатив позивачу заборгованість, порушивши строки виконання платіжного зобов`язання. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23 липня 2019 року складає 128 000 грн.

11.02.2020 до суду надійшла заява від представника відповідача про застосування строків позовної давності та додаткові пояснення представника відповідача.

30.10.2019 Миколаївським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредітним договором.

12.02.2020 ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області заочне рішення від 30.19.2020 скасовано, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження.

На підставі ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 02.11.2020 до Южного міського суду Одеської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для подальшого розгляду.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.02.2021 суддею Барановською З.І. прийнято до провадження справу за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.04.2021 провадження у справі за позовом представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зупинено до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі №758/16226/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріально округу Хари Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.01.2022 відновлено провадження у справі за позовною заявою представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 27 листопада 2013 року підписав пропозицію укласти договір №GP-5523652 з АТ «Банк Ренесанс Капітал»(а.с.8).

Згідно п.2.2. пропозиції сума кредиту 44 999,24 грн., строк кредиту 48 місяців (п.2.3.). У п.2.4. визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,60 %. У п.2.5. сторони погодили розмір процентної ставки 10 % річних. Кредит надається шляхом банківського переказу (п.2.7.). Відповідно до п.3.5. розмір комісії за обслуговування овердрафту 2 %. Платіжні періоди з 27.11.2013 по 27.11.2017.

Відповідно до Статуту ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку (а.с.39-41).

На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором відповідача.

Відповідач до теперішнього часу не сплатив позивачу заборгованість.

Таким чином порушив строки виконання платіжного зобов`язання.

Згідно довідки про стан та історію заборгованості та виписки з рахунку розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 23.07.2019 складає 128 000 грн., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом 33 166,69 грн.;

- прострочена заборгованість за процентами 38 611,71 грн.;

- прострочена заборгованість за комісією 38 611,71 грн;

- строкова заборгованість за кредитом 0 грн.;

- строкова заборгованість за процентами 0 грн.;

- строкова заборгованість за комісією 0 грн.;

- неустойка за порушення зобов`язань по кредиту 51 346,95 грн.

01.02.2018 ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення заборгованості у розмірі 100 178,42 грн. в строк до 08.02.2018 (т.1 а.с.12-14).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2021 визнаний таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 19.03.2018, зареєстрований в реєстрі за №1384 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 100 178,81 грн. (т.2 а.с.15-20).

Згідно з принципом диспозитивності, передбаченим ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А так, перебирати функцію перерахунку суми позову чи витребування доказів, про які не заявляють сторони, суд не має повноважень.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Однією з підстав припинення зобов`язання є проведення його належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надав позичальнику ОСОБА_1 вищевказаний кредит, що не заперечувалось останнім.

Згідно умов пропозиції та графіку платежів Позичальник повинен щомісячно здійснювати платіж до 27 числа кожного календарного місяця.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено таке: встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як установлено судом, позивач звернувся до суду з позовом 05.08.2019, таким чином вимоги про стягнення простроченої заборгованості за кредитом за період з 27.02.2015 по 28.07.2016 в розмірі 16 141,79 грн., а також вимоги про стягнення простроченої заборгованості за процентами за період з 27.02.2015 по 28.07.2016 в розмірі 3 610,18 грн. подані до суду з пропуском строку позовної давності.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 17 024,49 (33 166,69 16 141,79) грн.,

З довідки про стан та історію заборгованості по даному кредиту вбачається, що проценти в сумі 3,11 грн. були нараховані після 27.11.2017.

Відповідно до п.54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, зазначене прострочена заборгованість по процентам в сумі 3,11 грн. була нарахована позивачем безпідставно.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає прострочена заборгованості за процентами в розмірі 1 261,36 (4 874,65 3 610,18 3,11) грн.

Щодо позовних вимог про стягнення неустойки за порушення зобов`язань в розмірі 51 346,95 грн.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У пропозиції укласти договір №GP-5523652 з АТ «Банк Ренесанс Капітал» від 27.11.2013, підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її розміру.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самої виписки з розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач посилався на п.6.2 Загальних умов кредитування, відкриття та ведення рахунків як невід`ємну частину договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Загальними умовами кредитування, відкриття та ведення рахунків відповідач ознайомився і погодився з ними підписуючи пропозицію від 27.11.2013, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин, при відсутності в пропозиції зазначення про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту (про розмір такої пені, штрафу), надані банком Загальні умови кредитування, відкриття та ведення рахунків не можуть бути розцінені як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 зазначила, що оскільки у заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, враховуючи висновок Верховного суду, суд приходить до висновку, що дані вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 38 611,71 грн.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з абзацем 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

У пропозиції укласти договір №GP-5523652 з АТ «Банк Ренесанс Капітал» від 27.11.2013, в п.2.4. визначено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,60 %, у п.3.5. визначено розмір комісії за обслуговування овердрафту 2 %, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, що є незаконним. Крім того, у договорі не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу як позичальнику.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на час укладання кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Так як вимога позивача про стягнення з боржника заборгованості з плати за управління кредитом, овердрафтом ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем попереднього договору, у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Даний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №404/1339/15-ц.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки за порушення зобов`язань та комісії, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності, про застосування якої зазначав представник відповідача, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц (провадження №14-96цс18).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 274,51 грн. (судовий збір сплачено в розмірі 1 921 грн., ціна позову 128 000 грн., задоволено судом 18 285,85 грн. або 14,29 відсотка, таким чином необхідно стягнути судовий збір в розмірі 274,51 (1 921*14,29%) грн.

Керуючись, ст. 3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 526, 549, 611, 612, 1049, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов представника «АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь «АТ «Перший Український Міжнародний Банк» прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 17 024,49 грн., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 1 261,36 грн., а всього в сумі 18 285,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь «АТ «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 274,51 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач «АТ «Перший Український Міжнародний Банк», , місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська