Справа № 715/530/22
Провадження № 2/715/200/22
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2022 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів та стягнення аліментів на період навчання,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували в шлюбі, з 21.08.2015 року. Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною інвалідом.
Посилається на те, що вказані рішення відповідачем не виконуються, на виконанні Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження. Зазначає, що згідно довідки-розрахунку про розмір нарахованих та сплачених аліментів АСВП №56448280, розмір заборгованості ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 року по 31.12.2021 року становить 62 351,50 грн. Вказує на те, що сума пені за період з 01.01.2020 року по 14.02.2022 року становить 242 041,87 грн.
Просить суд, стягнути із відповідача на її користь неустойку (пеню) враховуючи, що розмір неустойки (пені) не може бути більший за 100 % розміру заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 62 351,50 грн., а також аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на період навчання у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним 23 річного віку.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_4 направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розглянути справу у його відсутності та у відсутності позивачки , проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, відзиву на адресу суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 850,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
28.03.2018 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 850, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання даним судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Примусове виконання вказаного рішення проводиться Глибоцьким відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
Як вбачається з довідки розрахунку про розмір нарахованих та сплачених аліментів АСВП №56448280 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з грудня 2019 року по 31.12.2021 року становить 62 351,50 грн. При цьому слід зазначити, що відповідачем за цей період не здійснено жодного платежу.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).
Встановлено, що розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року становить 242 041,87 гривень. При цьому суд погоджується із розрахунком пені наданим позивачем, який здійснено відповідно до вищевикладених вимог СК України та позиції Верховного Суду.
Разом з тим, частиною першою статті 196 СК України встановлено обмеження розміру неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить не більше 100 відсотків заборгованості.
З огляду на те, що розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів становить більше 100 відсотків заборгованості, розмір пені, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 196 СК України становить 62 351,50 грн. А тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , який досяг повноліття суд виходить із наступного.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Встановлено, що дитина ОСОБА_3 на даний час потребує матеріальної допомоги, так як він навчається на денній формі Чернівецького політехнічного фахового коледжу, ніде не працює, а батько може надавати таку допомогу, так як є молодим здоровим чоловіком.
При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Отже, виходячи із того, що відповідач офіційної роботи не має, однак є здоровим чоловіком, а тому суд вважає, що може працювати та надавати допомогу сину, який продовжує навчання на денній формі і не має можливості працювати, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК).
У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти (п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). За змістом зазначених норм ОСОБА_1 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що повнолітній син є дієздатним, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.
Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку з 23 лютого 2022 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 62 351 (шістдесят дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 992,40 гривень на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя