Справа №721/918/21
Провадження №2/721/17/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі

головуючої судді Стефанко У.Д.

за участю:

секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Посилався на те, що 19.11.2016 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС Путильського РУЮ Чернівецької області, актовий запис №42. Під час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила дитину - ОСОБА_3 . В силу положень ст. ст. 122, 133 СК України в актовому записі про народження дитини у графі батько позивач записаний батьком дитини.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Зазначав про те, що нещодавно йому стало відомо про зради відповідачки, а тому виникли сумніви щодо батьківства по відношенню до сина ОСОБА_3 .

Просить суд виключити відомості про нього, як батька дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження, який складено Путильським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 11.04.2017 року за №21.

09.11.2021 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем, під час спільного проживання в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем виявився не вдалим. Позовні вимоги не визнала.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, від стягнення судових витрат з відповідачки на його користь відмовився.

В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачкою визнано позов і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2016 року. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 .

Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.06.2018 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано.

Відповідно до висновку експерта №23 від 09.03.2022 року Одеського обласного бюро судово-медичних експертизи, молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даючи оцінку спірним правовідносин, суд виходить із наступного:

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Спірні правовідносини регулюються Главою 12 Сімейного кодексу України.

Згідно статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі ст. 136 СК України позивач оспорює своє батьківство, оскільки не є батьком дитини, а відповідачка ввела його в оману щодо батьківства.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо оспорювання батьківства відносно малолітнього ОСОБА_3 підтверджуються зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які спростовують батьківство відповідача ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , а також те, що відповідач повністю визнала заявлений позов, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, законною та доведеною, тому приходить висновку про задоволення вимог позивача про виключення відомостей про нього, як батька дитини.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи думку позивача щодо відмови у частині стягнення з відповідачки понесених ним судових витрат, а також підстав звільнення позивача при зверненні до суду від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 133, 136 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису №21 від 11.04.2017 року про народження дитини, зареєстрованого Путильським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 02.06.2022 року

Суддя: Уляна СТЕФАНКО