Справа № 446/200/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/811/4562/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Симця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного виконавця Петруся І.Б. виконавчого округу Львівської області з примусового виконання виконавчого листа у справі № 446/200/19 від 07.10.2020р. та визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Петрусь І.Б. від 10.11.2020р. про накладення арешту на кошти боржника за № ВП №63566314 та ВП №63560641 .

В обґрунтування скарги покликалась на те, що на виконанні у приватного виконавця Петруся І.Б. виконавчого округу Львівської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання стягнення боргу на підставі виконавчого листа Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області за № 446/200/19 від 07.10.2020р. 10.11.2020р. приватним виконавцем було накладено арешт на її кошти як боржника по рахунку у Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк». Вказала про те, що такий рахунок нею було відкрито з метою отримання пенсійних виплат і використовувався виключно із цією метою. Про труднощі із рахунком вона дізналась в кінці листопада на початку грудня, та про існування постанови дізналась лише 14.12.2020р. та звернулась до Буського місцевого центру надання безоплатної правової допомоги та 23.12.2020р. їй призначено адвоката тому строк звернення до суду слід рахувати з 23.12.2020р. Вказала про те, що накладення арештів на зазначений рахунок унеможливило отримання нею виплат.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що 10.11.2020 року приватним виконавцем Петрусем І.Б. виконавчого округу Львівської області, під час виконання виконавчого провадження з виконання згаданого виконавчого листа було винесено постанову, якою накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунку: НОМЕР_1 в ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 в ТВБВ№ 10013/0226 Філії ЛОУ AT «Ощадбанк».

Вважаючи таку постанову незаконною, боржник вирішила її оскаржити. Однак, не маючи спеціальних знань у галузі права, вона звернулась за допомогою до спеціалістів системи БВПД. 22.12.2020 року Буським місцевим центром надання безоплатної вторинної правової допомоги представнику видано доручення на представництво інтересів боржника.

Представник, одержавши доручення, 23.12.2020 року, склав проект скарги, яку скаржник підписала і подала до суду 24.12.2020 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду.

Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, а саме з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення постанови про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 були отриманні нею 13.11.2020 року.

В той ж час, без уваги і оцінки судом залишився той факт, що у скарзі на дії та рішення приватного виконавця, а в подальшому в ході судового розгляду скаржник і її представник просили поновити пропущений процесуальний строк виходячи з того, що скаржник не володіє спеціальними знаннями в галузі права. Відтак, вона звернулась за професійною правничою допомогою. Саме з моменту отримання представником доручення на представництво її інтересів (23.12.2020р.), сторона скаржника просила обчислювати даний процесуальний строк.

Однак, у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не те, що не взяв це до уваги - більше того, судом це навіть не спростовано і не зазначено в ухвалі.

Вважає, що строк для звернення до суду слід було обчислювати саме з 23.12.2020 року.

Просить скасувати ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця та відсутнє клопотання про його поновлення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 10.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень номер ВП №63560641 та номер ВП 63566314 щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 446/200/19 виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 07.10.2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КС «Самопоміч» суми заборгованості 9865,61 грн. та виконавчого листа виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 7.10.2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КС «Самопоміч» суми сплаченого судового збору у pозмірі 1921 грн.

10 листопада 2020 року в ході виконання вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. було винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника.

13 листопада 2020 року ОСОБА_1 отримані вищевказані постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. про накладення арешту на майно, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 48)

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З наведених заявником у скарзі обґрунтувань убачається, що вона оскаржує дії державного виконавця щодо накладення арешту, які за своїм змістом не є триваючими.

Виходячи із змісту поданої скарги вбачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що без уваги суду першої інстанції залишився той факт, що у скарзі на дії та рішення приватного виконавця, та в ході судового розгляду скаржник та її представник просили поновити пропущений строк виходячи з того, що скаржник не володіє спеціальними знаннями в галузі права.

Проте, вказані доводи не відповідають дійсності, оскільки в скарзі ОСОБА_1 не ставила питання про поновлення строку а просила обраховувати такий строк з 23 грудня 2020 року, тобто з часу отримання представником ОСОБА_1 копії оскаржуваних постанов.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Скаржником та її представником не вказано жодної поважної причини такого пропуску, окрім посилання на те, що ОСОБА_1 не володіє спеціальними знаннями в галузі права.

Проте, колегія суддів вважає, що вказана обставина не є достатньо переконливою для поновлення пропущеного строку для подачі скарги та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Законодавством чітко визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів а не з дня коли її представник отримав копію постанови.

Враховуючи, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримала 13 листопада 2020 року, нею не обґрунтовано чому за юридичною допомогою вона звернулася лише 23 грудня 2020 року.

Таким чином, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про залишення скарги без розгляду.

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.