ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/208/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/20545/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року (суддя Карплюк О.І.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначалось, що 08.09.2018 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.09.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

В порушення норм чинного законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.03.2021 утворилась заборгованість на загальну суму 83372,23 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 83372,23 грн, заборгованість за пенею та комісією 0 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати по справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитом в сумі 83372 грн 23 коп та судовий збір в сумі 2270 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує, що суд не надав йому можливості підготувати і подати заперечення на відповідь на відзив, оскільки відповідь на відзив від позивача була направлена на адресу відповідача вже після ухвалення судом рішення по справі. Внаслідок такого порушення, він був позбавлений можливості в повній мірі подати заперечення, а суд не надав оцінку доводам та обґрунтуванням заперечень. Крім того, як вбачається зі змісту судового рішення, доводи і міркування позивача не були належним чином оцінені, враховані або відхилені судом на підставі конкретно визначених мотивів, не наведено норм права, якими регулюються спірні правовідносини, з наданням обґрунтувань того, чому ті чи інші норми мають бути застосовані у конкретній спірній ситуації. На думку скаржника, судом не було взято до уваги те, що позивачем не було надано доказів оформлення та укладення між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов обслуговування рахунків фізичної особи, тарифів за карткою, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту, що в сукупності із анкетою-заявою свідчило б про укладення в належній формі договору між сторонами та досягнення згоди щодо всіх істотних умов кредитування. Також, скаржник вважає, що сума заборгованості вказана в розрахунку позивача не відповідає дійсності.

АТ «Універсал Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року без змін. Вважає, що наявні усі правові підстави для стягнення заборгованості з боржника у повному обсязі.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, з урахуванням того, що станом на 15.03.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 83372,23 грн.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2018 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.09.2018 (а.с. 11).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором.

Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6).

Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а відповідач кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором (тілом кредиту) станом на 15.03.2021 становить 83372,23 грн.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину (частина 1 статті 12 Закону).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом.

Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі розмір і порядок нарахування кредитної заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, банк посилався на витяг з Умов обслуговування фізичних осіб, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємну частину укладеного договору.

Вказаними документами, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

В анкеті-заяві від 08 вересня 2018 року, яка підписана ОСОБА_1 , процентна ставка за кредитом не зазначена.

У наданих позивачем документах відмітка про те, що підпис позичальника накладений у вигляді електронного цифрового підпису, наявна лише у Паспорті споживчого кредиту і під Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які є додатками до Умов обслуговування фізичних осіб.

Отже, відсутні підстави вважати, що саме цей витяг з Умов обслуговування фізичних осіб, Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі, зазначеному у цих документах.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови та правила надання банківських послуг надані позивачем документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У Паспорті споживчого кредиту «Картка monobank» (п. 7) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Ця інформація зберігає чинність до 01.01.2019.

Зазначений документ містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію Банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права апеляційний суд, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

У зв`язку з наведеним заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування наведеного висновку Верховного Суду до спірних правовідносин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена і у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. В зв`язку з чим апеляційний суд вважає неправомірним і нарахування ОСОБА_1 відсотків за кредитом та списання коштів на їх погашення.

Разом з тим, правильним є висновок суду про те, що фактично отримані та використані позичальником кошти підлягають поверненню банку, а тому банк вправі вимагати захисту свого права шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів.

Доводи апеляційної скарги про відсутність кредитних зобов`язань між сторонами колегія суддів відхиляє.

Укладений між сторонами договір від 08 вересня 2018 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у повному обсязі в добровільному порядку не повернуті позивачеві, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , який наданий позивачем як письмовий доказ на підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із позичальника вбачається, що позичальник ОСОБА_1 використовував кредитні кошти та здійснював погашення кредиту (а.с. 47-71).

Враховуючи інформацію, яка міститься у виписці по особовому рахунку, та у розрахунку заборгованості за кредитом, та обставини, які визнаються відповідачем, сума фактично отриманих позичальником кредитних коштів склала 165 659,76 грн. Проте, відповідачем повертались банку кошти на погашення заборгованості частково. Так, вказана сума у підрахунку в загальному розмірі склала 111 295 грн.

Таким чином, станом на дату звернення до суду у позичальника перед банком виникла заборгованість за кредитом з фактично отриманих та неповернутих коштів у загальному розмірі 54364,76 грн (165659,76-111295), яка підлягає стягненню на користь позивача.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України, документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача у розмірі 1184,60 грн (34,79%) пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором до 54364 грн 76 коп (п`ятдесят чотири тисячі триста шістдесят чотири гривні 76 коп) та судового збору до 1480 грн 27 коп (одна тисяча чотириста вісімдесят гривень 27 коп).

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 21133352) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1184 грн 60 коп (одна тисяча сто вісімдесят чотири гривні 60 коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 січня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай