ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/22/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Лісогринівецької сільської ради в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно Скавронської Тетяни Василівни про скасування запису державного реєстратора у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Палінчака О.М. від 22 квітня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цим позовом до відповідачів, зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 26.06.2002 року житлово-експлуатаційна контора Хмельницької обласної спілки споживчих товариств та ТОВ «Тіл» уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ЖЕК Хмельницької обласної спілки споживчих товариств продав, а ТОВ «Тіл» купило частину підвального приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 площею 123,1 кв.м. за 17554 грн. Частина підвального приміщення передана на підставі акту прийому-передачі від 22.01.2003 року.

У квітні 2005 року ТОВ «Тіл» за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, продало ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підвальне приміщення площею 123,1 кв.м в рівних частках кожному. Право власності зареєстроване 18 квітня 2014 року.

Рішенням виконкому Хмельницької міської Ради від 26.05.2005 року № 328 власникам надано дозвіл на реконструкцію підвального приміщення по АДРЕСА_2 під офіс з влаштуванням окремого входу.

14.06.2007 року рішенням виконкому Хмельницької міської Ради № 645-Е оформлено право власності на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_5 в рівних частках кожному, на підставі якого 16.06.2007 року Управлінням житлово-комунального господарства видано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на 1/2 частину приміщення кожному. В той же день їх право власності зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

24.07.2006 року Хмельницька обласна спілка споживчих товариств та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_3 отримав у власність нежитлове приміщення підвалу житлового будинку по АДРЕСА_2 площею 86,1 кв.м.

20 лютого 2012 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення, за умовами якого ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 1/2 частину офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 24 лютого 2012 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 березня 2014 року у справі № 2/2218/7799/11 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30 березня 1999 року № 164 про оформлення права власності за Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств на житловий будинок АДРЕСА_2 , визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на житловий будинок АДРЕСА_2 , видане Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства 19 квітня 1999 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення підвалу площею 86,1 кв.м, що в будинку АДРЕСА_2 , укладений 24 липня 2006 року між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2013 року у справі № 686/2494/13-ц усунуто перешкоди в користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв.м в будинку АДРЕСА_2 , яке було предметом договору купівлі-продажу, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_3 24 липня 2006 року, шляхом його звільнення від майна останнього. Вказане рішення суду не виконано.

08 січня 2014 року державний реєстратор Дубас О.О. прийняла рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірне приміщення, яке було реконструйовано ОСОБА_3 під магазин непродовольчих товарів площею 78,4 кв.м та видала ОСОБА_3 свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на це нерухоме майно, внесла відомості про це майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 01.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року у справі 686/11124/15-ц скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дубас О.О. від 08.01.2014 року № 9741359 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на магазин непродовольчих товарів, загальною площею 78,4 кв.м. по АДРЕСА_2 ; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказане приміщення за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 (магазин непродовольчих товарів); визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.01.2014 року 15834243, яке видано на ім`я ОСОБА_3 на магазин непродовольчих товарів загальною площею 78,4 кв. м.

Відповідно до довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , під час проведення обстеження офісного приміщення, за адресою АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено, що загальна площа офісного приміщення складає 221,0 кв.м. Збільшення загальної площі відбулося за рахунок перепланування, яке проводилося без зміни зовнішніх стін та конструкцій, що згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не є самочинним.

Проте цей наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 404 від 09.08.2012 року стосується виключно будинків садибного типу, дачних та садових будинків; квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків, а не підвальних приміщень.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісовогринівецької сільської ради Скавронської Т.В. № 36920521 від 05.09.2017 року щодо офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , який в рівних частках належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровано зміни, - збільшення загальної площі приміщення до 221 кв.м. В додаткових відомостях до запису зазначено, що збільшення загальної площі відбулось за рахунок перепланування, яке проводилось без змін зовнішніх стін та конструкцій, що згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України - не є самочинним.

В площу 221 кв.м увійшли, крім офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , який в рівних частках належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також арештоване приміщення підвалу площею 86,1 кв.м, яке було предметом договору купівлі-продажу, визнаного недійсним рішенням суду від 17.03.2014 року у справі 2/2218/7799/11 і яке ОСОБА_3 не звільнив від свого майна на виконання рішення суду № 686/2494/13-ц від 22.05.2013 року. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 захопили частину загального коридору у підвалі суміжного з цими приміщеннями, який їм не відчужувався, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 726/019 від 27 квітня 2020 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року у справі № 686/24187/17.

27.12.2017 року укладено договір дарування № 1849, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подарували ОСОБА_4 підвальне приміщення площею 221 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 117457571 від 19.03.2018 року - за реєстраційним номером 101, зареєстрований за ОСОБА_4 офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 кв.м по АДРЕСА_2 (номер об`єкта в РПВН 10487813), був створений та зареєстрований 05.09.2017 року державним реєстратором Лісовогринівецької сільської ради Скавронською Т.В.

ОСОБА_1 звертався до суду з вимогою про скасування рішення державного реєстратора про збільшення площі офісу з 128,1 кв.м до загальної площі 221 кв.м, проте рішенням суду першої та апеляційної інстанції у справі №686/24187/17 відмовлено в цій частині позову та зазначено, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

У державного реєстратора не було підстав для проведення реєстрації змін площі, оскільки підстави для внесення записів до Державного реєстру прав та змін до них визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У вказаному переліку відсутня довідка інженера з інвентаризації нерухомого майна, а тому оскаржувана реєстраційна дія є протиправною, направленою на привласнення спільного неподільного майна мешканців будинку.

З цих підстав позивач просив визнати незаконним та скасувати запис Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісовогринівецької сільської ради Скавронської Т.В., внесений 05.09.2017 року, індексний номер рішення 36920521, яким об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 101 (офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 , що в рівних частках належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зареєстровано збільшення загальної площі до 221 кв.м.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано запис Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісовогринівецької сільської ради Скавронської Тетяни Василівни, внесений 05.09.2017 року, індексний номер рішення: 36920521, яким об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 101 (офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , що в рівних частках належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зареєстровано збільшення загальної площі до 221 кв.м. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що вимога позивача є безпідставною, необґрунтованою та не підтверджена належними та допустимими доказами. Судом не враховано, що він є законним власником та добросовісним користувачем нежитлового приміщення. У позивача відсутні правові підстави звертатися із позовом, оскільки він отримав право власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , яке видане 19 квітня 1999 року Хмельницьким міським управлінням житлово-комунального господарства та в подальшому скасоване рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2014 року у справі № 2/2218/7799/11. ОСОБА_1 втратив майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , тому не є належним позивачем. Також судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 пропущено процесуальні строки щодо звернення із вказаним позовом, оскільки оскаржуваний запис державного реєстратора вчинений ще 05.09.2017 року, а позивач звернувся з позовом до суду лише у жовтні 2020 року, тобто поза трирічним строком позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі № 686/24187/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, Управління житлово-комунального підприємства Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в особі державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, визнання незаконними і скасування рішення про оформлення права власності, визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав, витребування майна з чужого незаконного володіння, звільнення підвального приміщення та усунення перешкод у користуванні ним, встановлено, що рішенням Міськвиконкому від 30 березня 1999 року № 164 оформлено право власності на житловий будинок, крім квартири АДРЕСА_4 . На підставі цього рішення 19 квітня 1999 року Управління ЖКГ видало Облспоживспілці свідоцтво про право власності на житловий будинок.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2014 року визнано незаконним і скасовано рішення Міськвиконкому від 30 березня 1999 року № 164 про оформлення права власності на житловий будинок за Облспоживспілкою, а також визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності Облспоживспілки на житловий будинок від 19 квітня 1999 року.

ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

26 червня 2002 року ЖЕК Облспоживспілки і ТОВ «Гіл» уклали договір купівлі-продажу, згідно якого ТОВ «Гіл» придбало частину підвального приміщення житлового будинку площею 123,1 кв.м. Цей договір зареєстрований у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 27 січня 2003 року (реєстраційний № 991).

За договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14 квітня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гусєвою Л.В. (реєстраційний № 2151), ТОВ «Гіл» продало ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вказане підвальне приміщення в рівних частках кожному.

Рішенням від 26 травня 2005 року № 328 Міськвиконком надав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дозвіл на реконструкцію підвального приміщення під офіс з влаштуванням окремого входу, а рішенням від 28 грудня 2006 року № 1021 - затвердив акт державної приймальної комісії про прийняття цього офісу в експлуатацію. Рішенням Міськвиконкому від 14 червня 2007 року № 645-Е оформлено право власності на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, який розташований по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 в рівних частках. На підставі цього рішення 16 червня 2007 року Управління ЖКГ видало ОСОБА_2 та ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на 1/2 частину приміщення кожному.

За договором купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 20 лютого 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. (реєстраційний № 1362), ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину офісу.

Крім того, 24 липня 2006 року між Облспоживспілкою та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого згідно якого ТОВ «Гіл» придбало частину підвального приміщення житлового будинку площею 123.1 кв.м. Цей договір зареєстрований у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 27 січня 2003 року (реєстраційний № 991).

24 липня 2006 року Облспоживспілка та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Корніловою О.М. (реєстраційний № 4351), за умовами якого ОСОБА_3 отримав у власність нежитлове приміщення підвалу житлового будинку площею 86.1 кв.м, яке в подальшому було реконструйовано ним під магазин непродовольчих товарів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2014 року вказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним. У зв`язку з цим, Апеляційний суд Хмельницької області рішенням від 25 січня 2016 року скасував реєстрацію права власності ОСОБА_3 на магазин непродовольчих товарів загальною площею 78.4 кв.м по АДРЕСА_2 , та визнав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 січня 2014 року, яке видане останньому на вказаний магазин, недійсним.

Використавши площу офісу та магазину непродовольчих товарів, а також площу частини коридору підвалу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили реконструкцію належного їм офісу, внаслідок чого загальна площа приміщення збільшилася з 128,1 кв.м до 221 кв.м.

Державний реєстратор рішенням від 05 вересня 2017 року № 36920521 зареєстрував право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221 кв.м.

За договором дарування від 27 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. (реєстраційний № 1849). ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували ОСОБА_4 це приміщення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі № 686/24187/17 встановлено, що у підвалі житлового будинку АДРЕСА_2 розміщені приміщення, які призначені для забезпечення експлуатації житлового будинку, зокрема: коридор І площею 28,4 кв.м, щитова ІІ площею 3,4 кв.м, технічне приміщення ІІІ площею 21,2 кв.м, коридор VІ площею 23,0 кв.м., сходова клітина ХІХ площею 10,9 кв.м, сходова клітина ХХ площею 10,8 кв.м, технічне приміщення ХХІ площею 15,8 кв.м, офісне приміщення 1-4 площею 10,9 кв.м, коридор 1-6 площею 18,9 кв.м, офісне приміщення 1-7 площею 11,9 кв.м, приміщення 1-12 площею 41,1 кв.м, коридор 1-15 площею 5,5 кв.м, вбиральня 1-16 площею 1,3 кв.м.

Також постановою суду встановлено, що вказані приміщення є допоміжними та належать на праві спільної сумісної власності співвласникам житлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 , в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а тому набуття права власності на них ОСОБА_4 є незаконним, у зв`язку із чим такі приміщення слід витребувати від незаконного володіння останнього набувача.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов виходив з того, що державним реєстратором не дотримано встановлений порядок державної реєстрації прав, не було підстав, визначених законом для внесення оскаржуваного запису у Реєстр про збільшення площі об`єкта права власності відповідача, що порушує права позивача, тому цей запис підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є безпідставними.

Так, за частиною 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон № № 1952-ІV) в редакції на час виникнення спірних правовідносин державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно га їх обмежень.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-ІV державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об`єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

За ч. 3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час вирішення спору) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідного цього Закону.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісовогринівецької сільської ради Скавронської Т.В. № 36920521 від 05.09.2017 року щодо офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , який в рівних частках належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровано зміни - збільшення загальної площі приміщення до 221 кв.м. В додаткових відомостях до запису зазначено, що збільшення загальної площі відбулося за рахунок перепланування, яке проводилось без змін зовнішніх стін та конструкцій, що згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України - не є самочинним.

Проте як встановлено постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року у справі № 686/24187/17, в площу 221 кв.м увійшли, крім офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по АДРЕСА_2 , який в рівних частках належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також арештоване приміщення підвалу площею 86,1 кв.м, яке було предметом договору купівлі-продажу, визнаного недійсним рішенням суду від 17.03.2014 року у справі 2/2218/7799/11 і яке ОСОБА_3 не звільнив від свого майна на виконання рішення суду № 686/2494/13-ц від 22.05.2013 року. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 захопили частину загального коридору у підвалі суміжного з цими приміщеннями, який їм не відчужувався.

Довідка інженера з інвентаризації нерухомого майна про збільшення загальної площі офісного приміщення в АДРЕСА_2 за рахунок перепланування, без зміни зовнішніх стін та конструкцій, не була належним документом на підтвердження наявності підстав для проведення реєстраційної дії.

Відтак у державного реєстратора не було правових підстав для внесення оспорюваного запису до Реєстру речових прав на нерухоме майно.

За наведених обставин, суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для скасування запису Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісогринівецької сільської ради Скавронської Тетяни Василівни, внесений 05.09.2017 року, індексний номер рішення:36920521, яким об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 101 зареєстровано збільшення загальної площі до 221 кв.м.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, ним не доведено факт порушення його прав, є безпідставними.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 грудня 2002 року. Вказане свідоцтво про право власності на житло не скасоване та є чинним.

Зазначена квартира зареєстрована Хмельницьким бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності і записана в реєстрову книгу за №39960.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ч.ч. 1-2 ст. 368 ЦК України, ч. 2 ст. 382 ЦК України, ОСОБА_1 як власник квартири є співвласником допоміжних приміщень в будинку АДРЕСА_2 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.07.2020 року встановлено, що підвал житлового будинку складається з наступних нежитлових приміщень: коридор І площею 28,4 кв.м, щитова ІІ площею 3,4 кв.м. технічне приміщення ІІІ площею 21,2 кв.м, коридор VI площею 23,0 кв.м., сходова клітина XIX площею 10,9 кв.м., сходова клітина ХІХ площею 10,8 кв.м, технічне приміщення XXI площею 15,8 кв.м., офісне приміщення 1-4 площею 10,9 кв.м, коридор 1-6 площею 18,9 кв.м. офісне приміщення 1-7 площею 11,9 кв.м., приміщення 1-12 площею 41,1 кв.м., коридор 1-15 площею 5,5 кв.м., вбиральня 1-16 площею 1,3 кв.м.

Ці приміщення є допоміжними та належать на праві спільної сумісної власності співвласникам житлових приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 , в тому числі ОСОБА_1 .

Отже, рішення державного реєстратора щодо збільшення площі підвального приміщення до 221 кв.м. та реєстрацію його за ОСОБА_4 порушено права ОСОБА_1 як співвласника допоміжних приміщень в будинку АДРЕСА_2 .

Обговорюючи доводи апелянта щодо застосування позовної давності як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд приймає до уваги таке.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3,4 статті 267 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_4 в суді першої інстанції не подавав заяву про застосування позовної давності, тому доводи його апеляційної скарги в цій частині не беруться до уваги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 січня 2022 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко