Справа № 288/166/22
Провадження № 2/288/182/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань - Костюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Попільнянський районний відділ державної виконавчої служби Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Відповідач), треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Попільнянський районний відділ державної виконавчої служби Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання.

На обґрунтовування позовних вимог позивач зазначив, що Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 54148590, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни виданого 28 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1447.

Виконавчий напис нотаріусом був виданий на вимогу Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором №ZRNWSK0509 від 28 січня 2005 року. За даним кредитним договором, заборгованість складає: 1222,12 гривень - залишок заборгованості за кредитом; 7794,82 гривень - заборгованість по відсотках; 15400,81 гривень - пеня, а всього: 24417, 75 гривень.

Також виконавчим написом визначено стягнути з позивача 1700 гривень за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис нотаріуса вважає таким, що не підлягає до виконання.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в порушення вимог закону, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, порушила вимоги статті 88 ЗУ «Про нотаріат, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1.1. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172.

Звертає увагу на те, що відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір його заборгованості перед Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є безспірним.

Також надані Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» документи не містять доказів того, що Позивачем отримувалась будь-яка претензія або конверт із вимогою повернувся на адресу товариства із зазначенням причини невручення, матеріали виконавчого напису також цього не містять.

В даному випадку можна констатувати відсутність факту повідомлення Позивача про наявність до нього письмової вимоги про усунення порушень, у позивача не виникло обов`язку щодо виконання претензії відповідача, а тому вчинення виконавчого напису за заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» не ґрунтувалося на вимогах закону. Повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Також нотаріусом вчинено напис за наявності спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

За вказаних обставин Позивач взагалі не визнає заявленої заборгованості, перед відповідачем, а тому вважає, що виконавчий напис нотаріуса є протиправним, зокрема, і з вказаних підстав, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1447, вчинений 28 березня 2015 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №ZRNWSK0509 від 28 січня 2005 року в розмірі 24417,75 гривень.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив, справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі їх представника.

03 травня 2022 року надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у позові з таких підстав. Відповідно укладеного договору Позивач отримав кредит, зобов`язання за ним належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. Банком надано всі необхідні документи, згідно з переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України, в яких в повній мірі відображені всі операції Позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає.

Третя особа 1 - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Третя особа 2 - представник Попільнянський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просила справу розглядати без участі їх представника.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 28 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1447, про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, що виникла за договором №ZRNWSK0509 від 28 січня 2005 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

У виконавчого написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 28 січня 2005 року по 12 лютого 2015 року. Сума заборгованості складає: 1222,12 гривень - залишок заборгованості за кредитом; 7794,82 гривень - заборгованість по відсотках; 15400,81 гривень - пеня, а всього: 24417, 75 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису складає 1700,00 грн.

Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 54148590, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни виданого 28 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1447.

В порядку розгляду вказаної цивільної справи та на виконання ухвали суду державним виконавцем Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) надано матеріали виконавчого провадження № 54148590, а саме: заява ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.09.2016 № 2189; договір №ZRNWSK0509 від 28.01.2005 року; виписка з рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором №ZRNWSK0509 від 28.01.2005 року; виконавчий напис № 1447 від 28.03.2015; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 22.06.2017 № 1275,1276 про відкриття виконавчого провадження; - постанова про відкриття виконавчого провадження № 54148590; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 22.06.2017 № 1280; постанова про арешт майна боржника; витяги про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22.06.2017 та 27.09.2017; запит державного виконавця від 22.06.2017 № 1278-1279; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 27.09.2017 № 2043; постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 27.09.2017; лист Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного МУМЮ (м. Хмельницький) від 24.04.2020 № 6528; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.04.2020; відповіді на запити до Державної фіскальної служби України від 02.06.2021; вимога на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна на виконання ухвали суду повідомила, що згідно Акту від 13.01.2020 №7 схваленого Протоколом засідання ЕК Південно - Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13.08.2020 № 6 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, копії виконавчих написів, на підставі яких вони вчинені за 2015 рік було знищено.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що Третьою особою 1 при вчиненні виконавчого напису не враховано норми чинного законодавства, а надані Відповідачем документи, на підставі яких Третьою особою 1 було вчинено виконавчий напис не були достатніми для підтвердження безспірності його заборгованості перед Відповідачем на день вчинення напису.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону), якими зокрема є - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону врегульовано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

З огляду на вищевикладене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 р. (справа №916/3006/17) наголосила, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чине було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ

«Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік № 1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно пункту 2 Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Крім того, саме в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Позивач категорично заперечує наявність у нього заборгованості перед Відповідачем.

Зважаючи на те, що Позивач заперечує наявність у нього заборгованості, яка звернена стягненню у виконавчому написі нотаріуса, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а протилежного судом не встановлено, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості Позивача, а тому суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Наведені вище обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що Відповідач, звертаючись до Третьої особи 1 з заявою на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, не надав належних доказів безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом в зв`язку з чим було недотримано умови та процедуру вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а Відповідач належних підтверджень, які б спростовували доводи Позивача, не надав.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження належного отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та/або не наведено причин не отримання позивачем направленої АТ КБ «Приватбанк» вимоги.

Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги АТ КБ «Приватбанк».

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості,

що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безспірності заборгованості, яка заперечується позивачем, є недоведеним факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень /а.с.14/ та сплачено 496,20 гривень /а.с.24/ судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, вказані витрати в сумі - 1488,60 гривень підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись Законом України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Попільнянський районний відділ державної виконавчої служби Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1447, вчинений 28 березня 2015 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №ZRNWSK0509 від 28 січня 2005 року в розмірі 24417,75 гривень.

Стягнути з Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, , МФО 305299) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1488, 60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко