Справа № 346/4933/21
Провадження № 2/346/261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Махно Н. В.

з участю секретаря Гайової Г. Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до П`ядицької сільської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 , про що йому 06.07.1989 року виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення від 14.06.1989 року №125. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 01 грудня 2020 №67717. Позивач зазначає, що станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і він. Наведене підтверджується довідкою Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради від 21.09.2021 року № 192/02-32/20. Позивач посилається на п.6 Постанови Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», де п.п а передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, п.п. б - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зазначає, що на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і він, які не втратили права на частку в дворі, і кожному належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід, ОСОБА_2 . Після смерті якого була відкрита спадщина, яку прийняли ОСОБА_3 , дружина та ОСОБА_4 , дочка. Проте свідоцтва на спадщину не отримали. Їх частки становили по 3/10. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на 3/10 житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що спадкоємцями виступили мати померлої - ОСОБА_3 та він, як син померлої, частка ОСОБА_3 - 9/20, його - 7/20. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_5 . Після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач виступив спадкоємцем і прийняв майно, відповідно його частка на той час становила вже 11/20. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його баба ОСОБА_3 . Померла залишила заповіт, в якому все своє майно та належні їй права заповіла йому, як онуку. Позивач зазначає, що, окрім нього, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, немає. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом щодо житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що для оформлення спадщини звернувся до державного нотаріуса про видачу йому свідоцтва про проаво на спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_2 , а частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Позивач просить суд визнати за ним право власності, на спадкове майно, а саме на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задоволити.

Представник відповідача, П`ядицької сільської ради, в судове засідання не з`явився, однак подав в суд клопотання, в якому просив розгляд справи провести у відсутності представника.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали : ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 , ( помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та позивач ОСОБА_1 . Наведене підтверджується довідкою Великокам`янського старостинського округу П`ядицької сільської ради від 21.09.2021 року № 192/02-32/20 (а.с. 21).

Згідно свідоцтва про право власності, видане 06.07.1989 року Виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення №125 від 14.06.1989 року (а.с. 16), вбачається, що житловий будинок з будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, голова двору ОСОБА_2 , що також вбачається з виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 01.12.2020 р. за №67717 (а.с.25) З метою оформлення спадщини позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , однак отримав відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_2 , а частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено (а.с. 27).

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Склад та вартість майна належним чином підтверджені позивачем (а.с.17-20, 26).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити та слід визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем АДРЕСА_1 , право власності, на спадкове майно, а саме на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Махно Н. В.