Справа № 609/1517/19
Провадження № 2/602/6/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2022 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Майхрук Н.М.

за участю позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні майном та зустрічним позовом ОСОБА_2 , який діє у власних інтересах та у інтересах малолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області, про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні майном. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною з інвалідністю, та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з дітьми вони проживають у житловому будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний будинок зареєстрований за дочкою ОСОБА_1 .. Крім неї та дітей у цьому житловому будинку проживає відповідач ОСОБА_2 , який є її колишнім чоловіком та батьком дітей. ОСОБА_2 , незважаючи на розірвання між ними шлюбу та перебування дітей на утриманні позивача, постійно створює конфлікти, безпідставно чіпляється до неї та дітей, чинить відносно неї психологічне та фізичне насильство. З метою захистити себе та дітей від домашнього насильства зі сторони відповідача вона неодноразово зверталася в поліцію, внаслідок чого ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Крім того, 02 жовтня 2019 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_2 щодо неї злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень. Іншого дієвого способу припинення насильницьких дій ОСОБА_2 , крім як виселення з житлового будинку, вона не вбачає. Також зазначає, що оскільки власником житлового будинку є її неповнолітня дочка ОСОБА_1 , то порушене її право на мирне володіння майном, на спокійне проживання та гармонійний розвиток у її житловому будинку. Просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з цього будинку ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області, у якому просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з цього будинку ОСОБА_1 , вселити його у житловий будинок, зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у вселенні у житловий будинок та проживанні у ньому. Позовні вимоги мотивує тим, що він, як батько створює належні умови для проживання своїх дітей, піклується про їх життя та здоров`я, матеріально забезпечує дітей. З цією метою він провів ремонтні роботи у будинку, а саме замінив вікна та двері, обладнав систему опалення шляхом встановлення радіаторного обігріву, провів воду у будинок та обладнав систему водовідведення, збудувавши септик, заклав фундамент для добудови житлового будинку, проводить заходи для озеленення прибуткової території шляхом посадки дерев, кущів. На ці цілі він витрачав зароблені ним кошти - зарплату та пенсію, а також особисті кошти, отримані ним в якості компенсації за відчуження своєї частки у квартирі своєму синові від першого шлюбу. В цей час колишня дружина ОСОБА_1 зловживає своїми батьківськими правами, налаштовуючи дітей щодо нього, вчиняючи скандали, сварки та скоюючи домашнє насильство, створюючи умови, в яких діти не можуть нормально розвиватися та зростати. При цьому всі дії ОСОБА_1 намагається вчиняти при дітях, налаштовуючи цим самим їх проти нього. У зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_1 він неодноразово звертався в органи поліції з метою припинення домашнього насильства. Крім того, ОСОБА_1 вчиняє економічне насильство щодо нього, вона позбавила його права користування будинком по АДРЕСА_1 , з приводу цього він також звертався в поліцію, він змушений тимчасово проживати у найманій квартирі без опалення, побутових зручностей, позбавлений права виховувати власних дітей.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом підтримала, зустрічних позовних вимог не визнала та пояснила, що за останній період вона повністю зробила ремонт у будинку, відповідач там прописаний тільки шість років, його доходів хватало тільки на харчування, він постійно агресивний, бив дітей, за останні чотири роки він на сім`ю грошей не давав, вона їздила на заробітки. Твердження ОСОБА_2 про те, що він не має іншого житла вважає безпідставними, оскільки у його власності перебуває Ѕ частка квартири, а у них в будинку є тільки дві кімнати і ОСОБА_2 немає куди поселити.

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - адвокат Сідорова І. А. в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Зустрічний позов не визнала і просила суд в його задоволенні відмовити, оскільки ОСОБА_2 не чиниться жодних перешкод в користуванні майном.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовних вимог за первісним позовом не визнав, подавши відзив на позовну заяву, зустрічний позов підтримав. Пояснив, що за час спільного проживання його колишня дружина постійно хотіла його позбутися, вона переслідує мету вигнати його з будинку, тому влаштовує сварки, поводиться агресивно, саме вона створює неможливі умови проживання. На його думку його характеризують позитивно, негативних відгуків і думок щодо нього не має. Він створював всі умови для проживання сім`ї за свій рахунок, в даний час він не має де проживати. Під час сімейних конфліктів були присутні діти, вони зупиняли маму, донька захищала його.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши та оцінивши здобуті під час судового засідання докази, з`ясував наступні обставини.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (а.с.6).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 02 листопада 2016 року УПСЗН Шумської РДА, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною - інвалідом, законним представником дитини - інваліда є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

Згідно копії довідки про отримання допомоги № 1576, виданої 08.11.2019 року УСЗН Шумської РДА, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку в УСЗН Шумської РДА та її відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 03.08.2016 року до 22.08.2020 року призначено допомогу на дочку з інвалідністю ОСОБА_4 , 2007 року народження. Інших видів соціальних допомог не отримує (а.с.8).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (а.с.9).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 2385, розірвано (а.с.10-11).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2008 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 до Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задоволено та визнано за малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_2 , право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Шумськ Тернопільської області, яке складається з житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , із земельної ділянки площею 0,1974 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Шумської міської ради на підставі Державного акта на право власності на землю, серії ТР-Ш № 0095, виданий 30 липня 1996 року Шумською РДА (а.с.12).

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21576304, виданого Комунальним підприємством «Шумське бюро технічної інвентаризації» 16.01.2009 року, власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 30.12.2008 року (а.с.13).

Згідно копії довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2073, виданої 28.10.2019 року Шумською міською радою Шумського району Тернопільської області, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.14).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.15).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАп та йому призначено стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі 340 грн. та стягнено судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.(а.с.16).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2019 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.17).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.18).

Згідно копії повідомлення Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області на звернення ОСОБА_1 № 6323/117/02-2019 від 12 листопада 2019 року, Шумським ВП ГУНП в Тернопільській області було зареєстровано 5 звернень від ОСОБА_1 , з приводу вчинення домашнього насильства колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9., жителем АДРЕСА_1 , а саме: ЄО № 1370 від 15.09.2019 року, ЄО № 684 від 04.05.2019 року, ЄО № 1462 від 29.09.2019 року, ЄО 1480 від 02.10.2019 року, а також ЄО № 1607 від 25.10.2019 року. Відомості по ЄО 1480 від 02.10.2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000188 від 02.10.2019 року за ч.1 ст.125 КК України (а.с.19).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.54).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено їй стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі 340 грн. та стягнено судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (а.с.57-58).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.59-60).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173 КУпАП провадженням закрито (а.с.55-56).

Постановою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.52-53).

Згідно копії лікарського запису від 15.09.2019 року, ОСОБА_2 звертався в медичний заклад з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (а.с.62).

Згідно копії заяви ОСОБА_2 до начальника Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області від 18.09.2018 року, ОСОБА_2 просить припинити розгляд повідомлення чергового лікаря Шумської ЦРЛ Дмитрука І.М. про нанесення ОСОБА_2 тілесного ушкодження його дружиною ОСОБА_1 . Однак, просить притягнути дружину ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення домашнього насильства (а.с.61).

Вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. (а.с.200-202).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2009 року у справі №2-45/2009 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , Шумської міської Ради про поділ спільної сумісної власності та визнання частково недійсним Державного Акту на право власності на земельну ділянку, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ майна спільної сумісної власності подружжя, позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано частково недійсним Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 063405, виданий 14 січня 2004 року Шумською міською Радою, згідно ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,3923 га у межах згідно з планом, яка розташована в м.Шумськ Тернопільської області та цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в м.Шумськ Тернопільської області, загальна площа якої складає 0,3923 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, власником якої був ОСОБА_2 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 063405, виданий 14 січня 2004 року Шумською міською Радою. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в м.Шумськ Тернопільської області, загальна площа якої складає 0,3923 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, власником якої був ОСОБА_2 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 063405, виданий 14 січня 2004 року Шумською міською Радою.Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , яка придбана ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 1992 року, укладеного між ОСОБА_2 та Шумською селищною Радою, який посвідчений державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Тернопільської області Килимар О.Д. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , яка придбана ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 1992 року, укладеного між ОСОБА_2 та Шумською селищною Радою, який посвідчений державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Тернопільської області Килимар О.Д. Визнано за ОСОБА_6 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 552 грн. 70 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 . Визнано за ОСОБА_2 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 552 грн. 70 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 . Визнано за ОСОБА_6 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 6011 грн. 25 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 6011 грн. 25 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_5 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_6 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 4163 грн. 65 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_6 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_2 право на Ѕ частину грошових вкладів, загальна сума яких складає 4163 грн. 65 коп., які знаходяться в ВАТ «Державний Ощадний банк України» Філії-Кременецькому відділенні № 6351 на рахунку № НОМЕР_6 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 . В решті позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відмовлено (а.с.203-208).

Згідно заяви ОСОБА_2 до начальника Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області від 27 січня 2020 року, ОСОБА_2 просить вжити заходів до його колишньої дружини ОСОБА_1 , яка перешкоджає йому проживати разом з його дітьми за його пропискою, мати вільний доступ до господарських приміщень, де знаходяться його особисті речі та спортивний інвентар для його професійної роботи з дітьми, взяти необхідні документи для розподілу майна. Понад 10 днів він не може помитися, приготувати їжу, а м`ясні продукти просто вилучені з морозилки і знаходяться на дворі. На його звернення по телефону до ОСОБА_4 , вона грубо його ображає, погрожує фізичною розправою. Таке її насильство стосовно нього триває біля двох років. Співучасницею цього є її мати, громадянка Польщі, яка незаконно вселилась у господарство, викидає речі на двір, не впускає до хати і в господарські приміщення(а.с.229).

Згідно довідки № 25 від 07.02.2020 року, виданої КНП «Шумський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 дійсно знаходить на диспансерному обліку в терапевта і потребує постійного амбулаторного лікування, діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст.. другий високий кардіоваскулярний ризик, над шлункова екстрастологія, СН-І ст.(а.с.228).

Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 073684 від 15.06.2019 року, терміновий заборонний припис винесеного поліцейським Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства 14.06.2019 року близько 19.20 год., вчинення сімейного скандалу відносно ОСОБА_2 (а.с.230).

Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 073602 від 15.01.2020 року, терміновий заборонний припис винесеного поліцейським Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку зі скоєнням нею економічного насильства відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 (а.с.231).

Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. 04 травня 2007 року, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.232) .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він на протязі трьох років працював у господарстві ОСОБА_8 , відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 забороняв їм вчиняти різні дії по роботі, вчиняв постійні сварки, виражався нецензурними словами, ревнував до ОСОБА_1 . За роботу постійно розраховувалась позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , вона також купувала дітям продукти та речі. В сім`ї були сварки, відповідач ОСОБА_2 лише постійно ревнував та казав на позивача ОСОБА_1 різні некультурні речі.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживає з мамою та молодшим братом, якому 10 років, в АДРЕСА_1 , у будинку є 2 кімнати. Батько живе на квартирі, пішов більше року тому. Раніше в сім`ї були постійні конфлікти з вини тата, він завжди використовував нецензурну лайку, обзивав маму. Як тільки йому щось не подобалось , він їх бив, це було часто, не рідше одного разу на тиждень. Вона вважає, що з батьком неможливо жити разом, вона не бажає з ним жити, через нього вона стала нервова. Від них він пішов сам, забрав всі свої речі. З приводу негативної поведінки батька вони часто викликали поліцію. В нього такий характер. Брат категорично проти спілкування з батьком, бо батько його неодноразово бив. Коли тато пішов жити окремо, у них зовсім інша атмосфера, немає жодного тиску. Тато грошей їй не давав, матеріально повністю їх забезпечувала мама і бабуся.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона постійно приходить до ОСОБА_1 , там раніше постійно були скандали, ОСОБА_2 постійно її обзивав.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

За положеннями ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

За положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст.157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, на яку посилається позивач за первіним позовом, як на підставу позовних вимог, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 за № 2 при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжитті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Таким чином, для застосування норми цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів.

Під систематичністю необхідно розуміти скоєння двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження.

Як вбачається з матеріалів справи, заходів попередження або громадського впливу до ОСОБА_2 застосовано не було, що є підставою для відмови в задоволенні первісного позову.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходить з того, що позивачем за зустрічним позовом не надано суду допустимих і належних доказів того, що йому чиняться перешкоди в користуванні будинком.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач сам особисто покинув житловий будинок і переїхав проживати в інше місце.

Саме його звернення в поліцію з заявою про чинення йому перешкод в користуванні житловим будинком не може слугувати належним доказом вчинення останнього.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовів, суд виходив з того, що між сторонами відбуваються обоюдні сварки, що підтверджено відповідними постановами Шумського районного суду, ініціатором яких вони виступають обоє.

За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов висновку, що у задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити, оскільки сторонами не доведено порушення їхніх прав на користування майном.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.12,81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ), яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області (місце розташування: м.Шумськ, вул.Українська, 59 Кременецького району Тернопільської області, ) про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні майном - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 ), який діє у власних інтересах та у інтересах малолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ), яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації (місце розташування: м.Шумськ, вул.Українська, 59 Кременецького району Тернопільської області, ) про захист прав дитини, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - відмовити.

Повне судове рішення буде складено 21 січня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк