Справа №461/2852/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М.

з участю секретаря судового засідання Кухаря Р.В.,

представника позивача Буковинського Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ 19390819)до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ 19390819) про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчеми правочином,

в с т а н о в и в :

Позивач за первісним позовом Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №Р24.00601.04031925 від 20 червня 2018 року в розмірі 61 279 грн. 10 коп. та судові витрати. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20 червня 2018 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №Р24.00601.04031925. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 60412 грн. зі сплатою 1,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на дату подання позову відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Останню сплату по Кредитному договору Відповідач здійснив 04.01.2021 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 61 279 грн. 10 коп. заборгованості по Кредитному договору, яка складається з: 37063 грн. 44 коп. основного боргу; 6803 грн. 40 коп. простроченого боргу; 511 грн. 39 коп. прострочених процентів та строкових процентів в розмірі 9 грн. 39 коп.; 1878 грн. 81 коп. нарахованої плати за обслуговування кредиту та простроченої плата в розмірі 13659 грн. 15 коп.; 853 грн. 52 коп. пені за несвоєчасне погашення платежів, що нарахована по 29.02.2020 року; інших штрафних санкцій у розмірі 500 грн, що нараховані по 29.02.2020 року.

Ухвалою суду від 15.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24 травня 2021 року, ОСОБА_1 не погоджуючись з позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочином, в якому просить зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за Кредитним договором №Р24.00601.04031925 від 20 червня 20218 року , з часу його укладення та зарахувати вже сплачені кошти в розмірі 56 040 грн. 35 коп., що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином) в рахунок погашення основного боргу по Кредитному договору №Р24.00601.04031925 від 20 червня 20218 року, а різницю повернути ОСОБА_1 . Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 12 546 грн. 20 коп. (дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 20 копійок) коштів за нікчемним правочином.

В обгрунтування зустрічного позову покликається на те, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі. Вказує, що пунктом 1.4 Кредитного договору Банком фактично було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Вважає, що за кредитним договором відбулась переплата, а відтак банк зобов`язаний повернути позивачу кошти у розмірі 12 546 грн. 20 коп., як такі, що сплачувались по нікчемному правочиному.

Ухвалою від 07.10.2021 р. розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором постановлено проводити у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання на 18.11.2021 року на 13:00 год.

Ухвалою суду від 19.04.2022 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживача до спільного розгляду з первісним позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою суду від 24.05.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача АТ «Ідея Банк» про зупинення провадження у справі до закінчення провадження у справі №496/3134/19 у касаційному порядку відмовлено.

У судове засідання представник позивача АТ «Ідея Банк» не з`явився, у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив у первісному позові відмовити повністю, а зустрічний задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи і мотиви викладені у первісному та зустрічному позовах, докази надані сторонами в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 20 червня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №Р24.00601.04031925. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 60412 грн. зі сплатою 1,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів./а.с.6-8/.

Згідно п.1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 60 412 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості), згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.1.2. Кредитного договору, Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 60 місяців.

Згідно п. п. 1.3. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту.

Також, п. 1.4. Кредитного договору передбачено, що обслуговування кредиту включає в себе:

-надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних

каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;

-надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів

електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника;

- опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, Позичальник повинен сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за Кредитним договором (надалі - «Графік щомісячних платежів»).

Так, згідно колонки 7.4 Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит пункту 6.1. щомісячних внесків по Кредитного договору Банк встановив на постійні основі плату за обслуговування кредитної заборгованості, що складає 115 447 грн. 33 коп. яку згідно п. 2.1., 6.1. Кредитного договору позичальник повинен сплачувати на транзитний рахунок № НОМЕР_2 відкритий у Банку в період з 20.07.2018 року по 20.06.2023 року 60 (шістдесятьма) щомісячними платежами включно до 20 дня /числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

Згідно 5.7. Кредитного договору, реальна річна процента ставка за Кредитним договором складає 95.72753907 % річних, загальна вартість кредиту для споживача за весь строку користування кредитом становить 179 506 грн. 17 коп.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець (Відповідач) на вимогу споживача, кожного місяця, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надавати виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, пунктом 1.4 Кредитного договору фактично Банком встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Приймаючи рішення, суд враховує висновки Верховного суду, що викладені Постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №194/1387/19 ( провадження №61-7416св20).

Суд приймає до уваги аргументи адвоката Буковинського Т.Й., згідно яких, Банк встановив за кожен місяць додаткову плату позичальнику за можливе інформування про сплачені ним платежі та про суму майбутніх платежів по кредиту, що відображені у п.6.1. Кредитного договору та назвав це як «плата за обслуговування кредитної заборгованості», що не відповідає змісту послуг, так як такі дії Банку не є обслуговування кредиту (послугою) в розумінні ст. ст. 1,8 Закону України «Про споживче кредитування» а лише є окремим елементом надання інформації (інформування) по кредиту за запитом позичальника в розумінні частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Тобто, банк стягував з позичальника на постійній основі плату за інформацію, яка йому достовірно була відома.

Окремо, доказів про те, чи взагалі така інформація надавалась в період дії кредитного договору Позивачем суду не надано.

Також право Позичальника вимагати у Банку кожного місяця безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості , розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватись Позичальнику за законом передбачено і в пунктах 3.2.1., 3.2.4 Кредитного договору, а тому встановлена Позивачем у пунктах 1.1., 1.4., 6.1. Кредитного договору плати за такі дії суперечать умовам Кредитному договору.

При прийняті рішення суд також приймає до уваги аргументи адвоката Буковинського Т.Й., що встановлена Банком послуга у вигляді «плати за обслуговування кредиту» є несправедливою умовою Кредитного договору. Загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, що встановлений у п.6.1. Кредитного договору становить 115 447 грн. 33 коп. і складає 191,09 % від розміру самого кредиту та є більшою фактичноу 2 рази.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Згідно абзацу 3 ч. 3 статті 17 Закону «України «Про захист прав споживачів»- забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту.

Таким чином, оскільки Позивачем було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись на безоплатній основі, слід констатувати, що положення пункту , 1.1., 1.11., 6.1. Кредитного договору укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 5 вказаної статті зазначається, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Судом встановлено, що згідно Виписки Банку за період з 26.02.2018 по 24.02.2021 року позичальником було сплачено 28 платежів по кредиту на загальну 74 947 грн. 55 коп., з яких: 56 040 грн. 35 коп. було зараховано в рахунок погашення плати за обслуговування кревної заборгованості, що становить 74,77 % від усіх платежів по кредиту. /а.с.20-28/.

Отже, враховуючи діючу заборгованість по Кредитному договору, сплачена відповідачем плата за обслуговування кредитної заборгованості по кредиту у розмірі 56 040 грн. 35 коп. підлягає зарахуванню в рахунок погашення основного боргу. Окремо нарахована позивачем ще додаткова плата за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у позові у розмірі 15 537 грн. 96 коп. (з яких нарахована плата за обслуговування кредиту в розмірі 1878 грн. 81 коп. та прострочена плата в розмірі 13 659 грн. 15 коп.) є нікчемною та задоволенню не підлягає.

Застосована 18 жовтня 2018 року Банком пеня у розмірі 70,96 грн. за несвоєчасне погашення платежів по кредитному договору також підлягає зарахуванню в рахунок погашення основного боргу, оскільки, при здійсненні перерахунку боргу прострочена заборгованість є відсутньою.

Таким чином, з врахуванням зарахованих позивачем сум на погашення кредиту в розмірі 16 567 грн. 29 коп. та перерозподіл сплаченої плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 56 040 грн. 35 коп. та пені в розмірі 70,96 в рахунок погашення кредиту (основного боргу) станом на день подання зустрічного позову, переплата позичальника по основному боргу становить 12 266 грн. 60 коп. (56040,35 плата за обслуговування кредитної заборгованості) +16 567,29 (тіло кредиту) +70,96(пені)=72 678,60- 60412 (отриманого кредиту)= 12 266,60).

Тому, враховуючи, суму отриманого кредиту в розмірі 60 412 грн., наявна переплата по кредиту у розмірі 12 266 грн. 60 коп., що підлягає поверненню.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 43 866 грн. 84 коп. (з яких 37 063,44 грн. - основного боргу та 6 803,40 грн. - простроченого боргу) не підлягає до задоволення .

Вимога Банку про стягнення з позичальника пені за несвоєчасне погашення платежів, що нарахована по 29.02.2020 року у розмірі 853 грн. 52 коп. також не підлягає задоволенню, оскільки при здійснені перерахунку заборгованості зобов`язання по Кредитному договору вважається таким, що є припиненим у зв`язку з його достроковим виконанням. Таким чином, у відповідача до 29.09.2020 року прострочена заборгованість відсутня

З колонки 6 Таблиці (проценти за користування кредитом) графіку щомісячних внесків пункту 6.1. Кредитного договору розмір процентів за користування кредитом, які повинен сплатити позичальник з 02.06.2018 року по 02.04.2020 року становить 1 989 грн. 35 коп.

Для повного дострокового виконання зобов`язань по Кредитному договору станом на 20 квітня 2020 року позичальник повинен був сплатити 62 401 грн. 35 коп. з яких: 60 412 грн. отриманого кредиту (суму позики) та 1 989 грн. 35 коп. процентів за користування кредитом в період з 02 червня 2018 року по 20 квітня 2020 року.

Як встановлено матеріалами справи, станом на 21 квітня 2020 року позичальником сплачено (погашено) по кредиту 63 047 грн. 55 коп.. Таким чином, фактично відбулась переплата на відповідну дату у розмірі 646 грн. 20 коп. (63 047,55-62401,35=646,20).

Отже, має місце факт дострокового виконання зобов`язання по кредитному договору на 21 квітня 2020 року.

Суд погоджується з аргументами представника - адвоката Буковинського Т.Й., що таким чином вимога позивача про стягнення процентів по кредитному договору на загальну суму 520 грн. 78 коп. (з яких 511 грн. 39 прострочених процентів та 9 грн. 39 коп. строкових процентів) задоволенню не підлягає, так як, при здійснені перерахунку заборгованості зобов`язання по Кредитному договору є припиненим у зв`язку з його достроковим виконанням, а відповідно у позичальника не могло існувати простроченої заборгованості за кредитом. Таким чином, в цілому по кредитному договору станом на 04 січня 2021 року (останній 28-й платіж ) позичальником було сплачено 74 947 грн. 55 коп., а тому сума яка підлягає поверненню банком позичальнику за кредитним договором складає 12 546 грн. 20 коп. (74947,55-62401,35 (тіло та проценти)=12 546,20).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п.5.2. Кредитного договору, договір діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно п. 3.2.2. Кредитного договору, позичальник має право достроково повернути всю суму кредиту.

Таким чином зобов`язання щодо повернення основного боргу та процентів за користування коштами по кредитному договору №Р24.00601.04031925 від 20 червня 2018 року є припиненим у зв`язку з достроковим виконанням ОСОБА_1 таких зобов`язань, відповідно до ст. 1054 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа,так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам.

Належним способом захисту у подібному випадку є визнання відповідного права або застосування наслідків недійсності правочину. (такий висновок зроблений у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 211/1031/19 ( провадження №61-8030св20)).

Суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про зобов`язання Акціонерного товариства «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів по кредитному договору та повернення надміру сплачених коштів за нікчемним правочином слід задовольнити, оскільки такі знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином банк зобов`язаний здійснити перерахунок платежів здійснених позичальником по кредиту з часу його укладення та зарахувати сплачені позичальником кошти у розмірі 56 040 грн. 35 коп., що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, а також пеню у розмірі 853 грн. 52 коп. та штрафних санкцій у розмірі 500 грн. за прострочений кредит у рахунок погашення основного боргу та процентів по кредитному договору а різницю за нікчемним правочином повернути позичальнику, відповідно до ст. 216 ЦК України.

У позові Акціонерне товариство «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором №Р24.00601.04031925 від 20 червня 2018 року у розмірі 61 279 грн. 10 коп. та судових витрат слід відмовити з підстав, що наведені вище.

З приводу поданого Відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі таке не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перегляд судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного суду є правом а не обов`язком суду зупинити провадження у справі в розумінні ст. .251, 252 ЦПК України.

Враховуючи, що зібрані у справі докази та матеріали справи дозволяють повністю встановити та оцінити факти, які є предметом судового розгляду а тому підстав з позиції суду, що би слугували підставою для зупинення провадження у справі немає. Крім цього, при прийнятті судом рішення взято до уваги висновки, що викладені у Постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №194/1387/19 ( провадження №61-7416св20) по аналогічній справі за участю Відповідача, що само по собі є вже достатньою та самостійною підставою для відмови у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із доданих до заяви матеріалів встановлено, що між Позивачем та Адвокатським Бюро «Тараса Буковинського» від імені якого виступає адвокат Буковинським Т.Й. 30 серпня 2021 року укладено Договір про надання правової допомоги №10-30/08/2021.

Згідно п.4.2. на момент укладення цього Договору, гонорар адвоката за надання правової допомоги та представництво інтересів Клієнта у Галицькому районному суді м. Львова у справі №461/2852/21 є фіксованим та становить 8 000 грн., що сплачується Клієнтом у безготівковому або у готівковому порядку на протязі 3 календарних днів після прийняття судом Рішення у справі.

Пунктом 4.2.1. Договору встановлено, що при визначені структури ціни гонорару, що зазначена у п 4.2. Договору, сторони керуються рекомендованими мінімальними розмірами ставок адвокатського гонорару за годину роботи, що згідно Рішенням Ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16 лютого 2018 року та Рішення №17 Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи встановленого на день такої оплати, що станом на дату укладення цього Договору складає 1189,50 грн».

Згідно пункту 4.2.2. Договору, з урахування підпункту 4.2.1. цього Договору, сторони дійшли взаємної згоди, що у випадку, коли розмір сумарної кількості годин роботи послуг адвоката за Договором, перевищує розмір гонорару (вартість послуг Адвоката/ціну), що зазначений у п. 4.2. Договору, застосовується положення п.4.2. Договору, при визначені максимального сумарного значення розміру гонорару.

Згідно п. 4.5. Договору, факт наданої правової допомоги підтверджується фактичним виконанням (вчиненням Адвокатом дій) необхідних для захисту інтересів Клієнта про що може бути складений Акт виконаних робіт.

Факт оплати ОСОБА_1 гонорару адвоката у розмірі 8000 грн. за надання правової допомоги підтверджується Випискою /особовий рахунок за 08.11.2021 року /а.с.93/.

При визначені розміру судових витрат, судом також взято до уваги неодноразова участь адвоката Буковинського Т.Й. у судових засіданнях.

Таким чином суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн., що підтверджені належними доказами у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відтак, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з АТ «Ідея Банк». З відповідача підлягає стягненню в дохід держави виходячи з 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ставок для фізичних осіб станом на 01 січня 2021 року, що становить 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 207, 215, 216, 236, 526, 530, 599, 611, 612, 623, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ч.1 ст.11 Закону України, «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

у х в а л и в :

В первісному позові Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за Кредитним договором №Р24.00601.04031925 від 20 червня 2018 року в розмірі 61 279 грн. 10 коп. та судових витрат - відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву за позовомОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ) про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочином - задоволити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ 19390819)здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: ( АДРЕСА_1 ) за Кредитним договором №Р24.00601.04031925 від 20 червня 20218 року , з часу його укладення та зарахувати вже сплачені кошти в розмірі 56 040 грн. 35 коп., що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином), а також пеню у розмірі 853 грн. 52 коп. та штрафних санкцій у розмірі 500 грн. за прострочений кредит в рахунок погашення основного боргу по Кредитному договору №Р24.00601.04031925 від 20 червня 2018 року, а різницю повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ 19390819)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) - 12 546 грн. 20 коп. ( дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 20 копійок) переплачених коштів за нікчемним правочином.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код ЄДРПОУ 19390819)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 8 000 грн.

гнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ) на користь ДСА України судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2022 року.

Суддя Мисько Х.М.