Провадження № 2-др/359/6/22
23 травня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
представника позивача Сайка Ю.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справиза позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню щодо вирішення питання про прийняття додаткового рішення,
13 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу на підставі поданих ним доказів у розмірі 17 000,00 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заяву підтримав, просив задовольнити.
Інші учасники справи не з`явилися у судове засідання, повідомлені належним чином. Як вбачається з ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши письмові докази, приєднані до поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2022 року було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 8496, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 17921 гривень 60 копійок, також стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Представник позивача Сайко Ю.В. у судовому засіданні 11 травня 2022 року зробив заяву про те, що подасть докази про розмір витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення (а.с.63-64).

13 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача Сайка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення разом з відповідними доказами.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано копії наступних документів:

- договору про надання правової допомоги №37 (а.с.84-88) від 5 листопада 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Сайко та партнери»;

- додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №37 (а.с.89) від 5 листопада 2021 року;

- акта №1 про надання правничої допомоги від 12 травня 2022 року (а.с.90-91);

- квитанції про оплату гонорару на суму 4800,00 грн (а.с.92).

Як вбачається зі змісту вищевказаних документів, адвокатським бюро надано, а позивачем прийнято наступні послуги загальною вартістю 12000,00 грн:

-Опрацювання документів, наданих клієнтом, судової практики, розмір гонорару 3000 грн;

-Підготовка та подання позову до Бориспільського міськрайонного суду, розмір гонорару 4500 грн;

-Підготовка та подання заяви про забезпечення позову до Бориспільського міськрайонного суду, розмір гонорару 1500 грн;

-Участь у судовому засіданні 18 січня 2022 року, розмір гонорару 1500 грн;

-Участь у судовому засіданні 11 травня 2022 року, розмір гонорару 1500 грн.

Також сторонами погоджено у разі позитивного прийняття рішення по справі додаткова сплата ОСОБА_1 на користь бюро «гонорару успіху» в розмірі 5000 грн.

Встановлено, що заявлений розмір витрат на професійну правову допомогу у розмірі 17000 грн. 00 коп. є не пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, так як за оспорюваним виконавчим написом від 12 березня 2021 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 17921 гривень 60 копійок); зі складністю справи, оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження; обсягом проведеної роботи.

Одночасно, слід зазначити, що справа № 359/11151/21 відноситься до категорії справ незначної складності, по яким є стала судова практика, та як наслідок сума витрат на її написання є завищеною.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справах №905/1795/18 від 07 листопада 2019 року, № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, №280/2635/20 від 21 січня 2021 року.

З огляду на те, що відшкодування витрат на правову допомогу носить компенсаційний характер, зважаючи на складність справи (справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження), виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає доведеними та справедливими витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача Сайка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12, офіс 177) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в більшому розмірі відмовити.

Повний текст додаткового рішення складений 30 травня 2022 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта