Справа № 591/7842/20
Провадження № 2/591/248/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання - Синецької І.О.,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/7842/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до домовленості сторін та змісту розписки ОСОБА_2 від 29 квітня 2013 року остання отримала 29 квітня 2013 року від неї 6000 доларів США для супроводження угод щодо викупу нерухомості, заставленої в АТ «Універсал Банк» та АТ «БМ Банк» з послідуючим списанням боргових зобов`язань за кредитами. Як вбачається зі змісту розписки, відповідач зобов`язалася супроводжувати угоди щодо викупу заставного майна позивача в АТ «Універсал Банк» (земельну ділянку і будинок за ціною 25000 доларів США з наступним списанням боргових зобов`язань за кредитом) та в АТ «БМ Банк» (заставне майно земельна ділянка площею 0,19 га в с. Плесецьке (Васильківський район), та земельну ділянку площею 0,10 га в смт Ворзель (Київська область) за ціною реалізації 17000 доларів США за 2 земельні ділянки з наступним списанням залишкових боргових зобов`язань. У розписці від 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 зазначено, що в разі зриву проведення угод вона зобов`язується повернути всю суму в повному розмірі на вимогу ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що відповідач дій щодо супроводження угод з викупу майна не здійснювала, такі угоди з банком укладені не були, тому вона 01 грудня 2017 року направила лист-вимогу про погашення боргу та про повернення коштів. Однак, у відповіді на лист-вимогу від 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 відмовилась повертати кошти на вимогу позивачки, посилаючись на те, що вона готова була виконати всі свої зобов`язання з викупу нерухомого майна позивача.

Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що вказані кошти не виступали платою за послуги, а були передані для супроводження угод викупу заставної нерухомості, однак такі угоди взагалі не укладалися, позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь кошти в сумі 6000 доларів США.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2021 року за клопотанням ОСОБА_2 призначена судова почеркознавча експертиза. Зупинено провадження у справі на строк проведення експертизи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 червня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Листом від 06 серпня 2021 року ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2021 року про призначення експертизи залишена експертною установою без виконання.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 17 листопада 2009 року та 16 травня 2009 року між ТОВ «Юрінфоком» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договори про надання юридичних послуг, предметом яких є судовий та інший юридичних захист порушених, невизнаних, оспорюваних прав та відстоювання законних інтересів замовника за кредитними договорами № 078-2008-2275 від 04 липня 2008 року з ПАТ «Універсал Банк» та № 24/2/170708 від 17 липня 2008 року з ПАТ «БМ Банк». В межах зазначених договорів 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6000 доларів США для супроводження угод викупу нерухомості, а саме заставного майна за кредитними договорами, укладеними з банківськими установами ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «БМ Банк» з наступним списанням боргових зобов`язань. Таким чином, між сторонами укладено договір про надання послуг, а надана ОСОБА_2 розписка є частиною договорів про надання послуг, укладених між ТОВ «Юрінфоком» та ОСОБА_1 . Для досягнення мети на умовах, визначених в технічному завданні договорів та у розписці від 29 квітня 2013 року відповідачка з 2013 року по нинішній час постійно проводить перемовини з кредиторами ОСОБА_1 щодо врегулювання заборгованості по кредитам та викупу кредитів, нерухомого майна та анулювання заборгованості. Формулювання «супроводження угод викупу нерухомості» у банківських установах, викладене у розписці від 29 квітня 2013 року означає, у тому числі, усунення перепон, які заважали для укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок, договорів відступлення права вимоги та подальше зняття обмежень, заборон та іпотек з нерухомого майна. Відповідачкою було отримано від АТ «Універсал Банк» пропозиції щодо мирного врегулювання боргу у 2016 році, а саме про викуп іпотечного майна за 12000 доларів США, а всього кредитного договору з іпотечним майном за 20000 доларів США. У 2018 році АТ «Універсал Банк» повторно прийнято рішення про продаж кредитного договору з усіма забезпеченнями за 20000 доларів США, а об`єкт іпотеки оцінювався у 15000 доларів США. Однак, у позивачки не було коштів ні для викупу іпотечного майна, ні викупу кредитного договору з усіма забезпеченнями по умовам, запропонованим банком, тому відповідач змушена була відмовитись від пропозиції банку. У 2019 році позивачка ігнорувала дзвінки та повідомлення від неї щодо можливості вирішити питання з банком. Формулювання «у випадку зриву проведення угод» розуміє під собою неможливість виконання досягнутих сторонами умов зі сторони саме виконавця. Натомість вона, як виконавець, надала зі своєї сторони замовнику варіанти врегулювання заборгованості по кредитним договорам, але сама позивачка, як замовник, відмовилася виконувати свої зобов`язання щодо внесення коштів для часткового погашення заборгованості по кредитному договору з подальшим анулюванням боргу або відступленням його на фінансову компанію у зв`язку з відсутністю грошей. Тому не було факту зриву проведення угоди, оскільки угоди не були укладені саме з вини позивачки.

У доповненні до відзиву на позовну заяву відповідачка уточнила, що отримані від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6000 доларів США були витрачені на оплату працівників, юристів за період з 2009 роки по 2018 роки для участі в судових засіданнях, представництво інтересів в органах державної виконавчої служби, а також на оплату експертних висновків, оцінок трьох земельних ділянок, які підлягали актуалізації кожні 6 місяців.

У письмових поясненнях позивачка зауважує, що у розписці від 29 квітня 2013 року вказані кошти не виступали платою за послуги, а були передані для супроводження угод викупу заставної нерухомості, однак такі угоди взагалі нею не укладалися. В розписці взагалі нічого не вказано, в яких випадках ОСОБА_2 могла б не повертати отримані кошти в разі не укладення угод.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 склала розписку, відповідно до умов якої вона взяла у ОСОБА_1 6000 доларів США для супроводження угод щодо викупу нерухомості, а саме: в АТ «Універсал Банк» (земельну ділянку і будинок за ціною 25000 доларів США з наступним списанням боргових зобов`язань за кредитом) та в АТ «БМ Банк» (заставне майно земельна ділянка площею 0,19 га в с. Плесецьке (Васильківський район), та земельна ділянка площею 0,10 га в смт Ворзель (Київська область) за ціною реалізації 17000 доларів США за 2 земельні ділянки з наступним списанням залишкових боргових зобов`язань. У розписці від 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 зазначено, що в разі зриву проведення угод вона зобов`язується повернути всю суму в повному розмірі на вимогу ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 7).

01 грудня 2017 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 лист-вимогу про погашення боргу та про повернення коштів, вказавши, що договори не були укладені до цього часу (т. 1, а.с. 8).

Однак, у відповіді на лист-вимогу від 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 відмовилась повертати кошти на вимогу позивачки, посилаючись на те, що вона готова була виконати всі свої зобов`язання з викупу нерухомого майна позивача, проте сама позивачка ухилилася від укладення договорів викупу заставного майна (т. 1, а.с. 9).

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторонами не заперечується факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 на підставі розписки від 29 квітня 2013 року грошових коштів у сумі 6000 доларів США за супроводження угод щодо викупу нерухомості, а саме: в АТ «Універсал Банк» (земельну ділянку і будинок за ціною 25000 доларів США з наступним списанням боргових зобов`язань за кредитом) та в АТ «БМ Банк» (заставне майно земельна ділянка площею 0,19 га в с. Плесецьке (Васильківський район), та земельна ділянка площею 0,10 га в смт Ворзель (Київська область) за ціною реалізації 17000 доларів США за 2 земельні ділянки з наступним списанням залишкових боргових зобов`язань.

Складена відповідачкою розписка від 29 квітня 2013 року не містить визначення терміну «супроводження угод щодо викупу нерухомості». Однак, при цьому, суд відхиляє заперечення відповідачки про те, що вказане формулювання включає в себе зняття арештів з нерухомого майна, накладених органами державної виконавчої служби шляхом підготовки позовних заяв, перемовин з банком, представництво інтересів в судових органах та реалізація судового рішення в органах виконавчої служби; підготовка необхідних документів для банків; здійснення оцінки майна; проведення перемовин з керівництвом банків щодо мирного врегулювання заборгованості тощо, оскільки вказані види послуг були визначені технічними завданнями до укладених між ТОВ «Юрінфоком» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договорів від 17 листопада 2009 року № 20-11-155 та 16 травня 2009 року № 20-05-13, що вбачається з прас-листів юридичних послуг на 2012, 2013 роки (т. 1, а.с. 176-180). Також непереконливими є посилання відповідача на те, що вказані кошти слугували оплатою працівників, юристів за період з 2009 роки по 2018 роки для участі в судових засіданнях, ураховуючи, що це також є юридичними послугами у межах технічних завдань до договорів.

Сторонами не заперечується той факт, що станом на день розгляду даної справи судом угод щодо викупу нерухомості між позивачкою та банківськими установами укладено не було.

У розписці від 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 зазначено, що в разі зриву проведення угод вона зобов`язується повернути всю суму в повному розмірі на вимогу ОСОБА_1

01 грудня 2017 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 лист-вимогу про повернення коштів, вказавши, що договори не були укладені до цього часу.

Однак, станом на день розгляду даної справи відповідач отриманих від позивачки коштів не повернула, як і не надала належних і допустимих доказів на підтвердження виконання взятих нею зобов`язань щодо викупу нерухомого майна.

Заперечення відповідачки про те, що вона зі свого боку виконала усі взяті зобов`язання, запропонувавши позивачу варіанти викупу нерухомості, і що сама позивачка ухилилася від укладення угод щодо викупу майна суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що відповідачка зверталася до позивачки із конкретними запропонованими варіантами викупу нерухомості, однак остання ухилилася від укладення запропонованих варіантів угод.

Так, матеріали справи містять лише факт звернення ТОВ «Новотех» до АТ «Універсал Банк» з листами-пропозиціями щодо відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_5 , що виникло згідно кредитного договору № 078-2008-2275 від 04 липня 2008 року, а також усіма договорами забезпечення (іпотека, порука, застава) та судовими рішеннями (т. 1, а.с. 182, 183 на звороті).

Однак, відповіді від АТ «Універсал Банк» з варіантами конкретних пропозицій щодо продажу прав вимоги за кредитними договорами та договорами викупу нерухомості та направлення їх позивачу матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань щодо супроводження угод щодо викупу нерухомості, а на вимогу позивачки повернути взяті у неї кошти у сумі 6000 доларів США безпідставно відмовилась.

Таким чином, право позивача порушене та підлягає захисту, тому з відповідача на її користь необхідно стягнути кошти в сумі 6000 доларів США за невиконане зобов`язання.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1698 грн 24 коп. (1 % від ціни позову у сумі 6000 доларів США, що станом на день сплати судового збору було еквівалентно 169822 грн 80 коп.)

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 6000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1698 грн 24 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова