печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про визнання кредитного договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач 27.11.2020 року оформив заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та отримав кредит в розмірі 35 000, 00 грн. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі. Через деякий час позивачу почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. На всі аргументи позивача щодо виконання зобов`язань перед відповідачем за кредитним договором представники відповідача не реагували. Не розуміючи звідки взялась заборгованість, 15.03.2021 року позивач, скориставшись допомогою правників, направив належно оформлений запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості позивача. Відповідач не надав відповіді у встановлений законом строк

Щодо недійсності спірного правочину позивач посилається на такі обставини:

- він не отримував свій примірник договору від відповідача;

- він не направляв відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, оскільки такої пропозиції від відповідача не надходило;

- він не підписував ані фізично, ані накладанням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі.

Відзив на позов не надходив.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, витребувано докази у сторони відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Юридико-фактологічні обставини позову ґрунтуються на тому, що позивач 27.11.2020 року оформив заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та отримав кредит в розмірі 35 000, 00 грн. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі. Через деякий час позивачу почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законадавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливост ( ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Термін «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором», також задекларовано в ч. 3 - 4 п. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року про відкриття провадження у справі одночасно витребувано у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»: кредитний договір укладений в електронній формі та графік розрахунків.

Копію вказаної ухвали разом із копією позовної заяви відповідач отримав 09 грудня 2021 року, проте відзив на позов, а також докази у встановлений судом строк не подав.

За правилами частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.

У частині четвертій статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуюче вищевикладене, суд визнає обставини, на які посилається позивач про те, що: він не отримував свій примірник договору від відповідача; він не направляв відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, оскільки такої пропозиції від відповідача не надходило; він не підписував ані фізично, ані накладанням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі.

Такі обставини вказують про недодержання сторонами в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частиною першою статті 203 ЦК України, що є підставою недійсності правочину, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позову.

За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 55, 61, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 524; ) про визнання недійсним кредитного договору задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір, укладений 27 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Вовк