ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/112/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю представника АБ «УКРГАЗБАНК» Галюка В.В., представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/28065/20 за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року (суддя Приступа Д.І., повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року) у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду АБ «УКРГАЗБАНК» зазначав, що 01.10.2012 між ТОВ АБ «УКРГАЗБАНК» та ФОП ОСОБА_1 укладено кредитний договір №292012/85/22пн, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 500000 грн зі сплатою процентів у розмірі 19,5% річних із строком до 30.09.2019. І в забезпечення виконання зобов`язань за цим договором 01.10.2012 року між ТОВ АБ «УКРГАЗБАНК», ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір поруки №292012/85/22ПН-Р.

Позивач вказував, що у зв`язку з невиконанням позичальником кредитних зобов`язань рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.01.2014, яке набрало законної сили 02.06.2014 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто 512352,71 грн заборгованості за кредитним договором №2892008.

Банк зазначав, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №292012/85/22пн від 01.10.2012 у сумі 512352,71 грн була нарахована станом на 11.04.2013. А станом на 30.09.2020 позичальник має невиконанні зобов`язання за цим договором перед АБ «УКРГАЗБАНК» за період з 12.04.2013 по 30.09.2020 в розмірі 709731,69 грн, що складається із заборгованості по процентах прострочених. Оскільки зобов`язання ОСОБА_1 вчасно не виконані, а виконувались на виконання рішення суду протягом довгого періоду та станом на момент подачі позову були виконанні, тому позивач зазначає, що вправі за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання застосовувати відповідальність згідно ст. 625 ЦК України.

Представник Банку зазначав, що відповідно до розрахунку заборгованості від 30.09.2020 по кредитному договору №292012/85/22пн від 01.10.2012 вбачається, що за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 за несвоєчасне погашення кредиту та процентів нараховано 3% річних на суму 83371,85 грн та інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 01.10.2017 по 31.08.2020 на суму 260409,69 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 1053513,23 грн, що складається із 709731,69 грн заборгованості по процентах прострочених, 83371,85 грн - 3% річних і 260409,69 грн інфляційних втрат.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АБ «УКРГАЗБАНК» оскаржило його в апеляційному порядку та вказує, що це рішення постановлено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає до скасування. Апелянт зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.01.2014 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто 512352,71 грн заборгованості за кредитним договором, що набрало законної сили 02.06.2014. Оскільки це судове рішення було виконано лише в кінці 2019 року, тому Банк має право на нарахування прострочених відсотків в розмірі, що визначені умовами кредитного договору до дати виконання судового рішення по справі № 686/22808/13-ц за період з 12.04.2013 по 30.09.2020 в сумі 709731,69 грн відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, 1048, 1050 ЦК України.

Також, апелянт посилається на те, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України судом першої інстанції не було враховано, що Банк через невиконання боржниками своїх грошових зобов`язань за рішенням суду по справі № 686/22808/13-ц має право на стягнення із відповідачів 3% річних в сумі 83731,85 грн та 260409,69 грн інфляційних втрат за період з 01.10.2017 по 30.09.2020.

А тому, АБ «УКРГАЗБАНК» просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погоджуються із висновками суду першої інстанції та просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін. Відповідачі зазначають, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.01.2014 у справі №686/8812/13 (яке набрало законної сили 02.06.2014) з позичальниці ФОП ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь АБ «УКРГАЗБАНК» 512352,71 грн заборгованості за кредитним договором №292012/85//22пн від 01.10.2012, яка складалася з тіла кредиту, процентів та пені, а також судові витрати в розмірі 1720,50 грн. Постановою старшого державного виконався Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гнідко Н.О. від 21.01.2020 закінчено виконавче провадження №51914590 з примусового виконання виконавчого листа №686/8812/13 від 09.07.2014 у зв`язку з повним виконанням вищевказаного рішення.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк АБ «УКРГАЗБАНК» використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, пені та штрафів за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. І у банку припинилося право нараховувати проценти за кредитом.

Тому, підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке ОСОБА_1 виконала в повному обсязі 04.12.2019 припиняє правовідносини сторін укладеного кредитного договору та позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, що нараховані та пред`явлені до боржника в судовому порядку через 10 місяців після припинення всіх правовідносин по укладеним договорам, оскільки відповідно до наданих доказів саме сума боргу, з врахуванням якого АБ «УКРГАЗБАНК» може звертатися до суду, відсутня. Крім того, відповідачі вказують, що оскаржуване рішення є законними в частині відмови позивачу в задоволені стягнення 3% річних та інфляційних витрат, оскільки зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Представник апелянта ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості по простроченим відсоткам відповідно до ст. 1048 ЦК України, суд першої інстанції вірно виходив з того, що право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором № 292012/85/22пн від 01.10.2012 проценти за кредитом припинилося з підстав пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України і у такому разі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні із відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 04.12.2019 виконала, а позичальник прийняв виконання судового рішення по справі №686/8812/13 в повному обсязі і ця обставина позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК Кодексу, які нараховані та пред`явлені боржникам через 10 місяців після припинення правовідносин по укладеним договорам, оскільки сума боргу з врахуванням якого АБ «УКРГАЗБАНК» може звертатися до суду, відсутня і позивачем здійснено розрахунок індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, виходячи з умов договору про щомісячне погашення кредиту ануїтентними платежами по 5 952,46 грн в місяць за період з 1 жовтня 2017 року по 29 січня 2020 року.

Однак, апеляційний суд не погоджується із висновками суду в частині відмови у стягненні із відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного.

Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.01.2014 року по цивільній справі №686/8812/13, що набрало законної сили 02.06.2014 з позичальника ФОП ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» 512352,71 грн заборгованості за кредитним договором № 292012/85/22пн від 01.10.2012 і судові витрати в сумі 1 720,50 грн. І відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки №292012/85/22 ПН-Р від 01.10.2012.

Зазначеним рішення встановлено, що 01.10.2012 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ФОП ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №292012/85/22пн, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 500000 грн для придбання комерційної нерухомості під 19,5% річних строком до 30.09.2019. Та в забезпечення належного виконання позичальником за вказаним кредитним договором між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_3 укладено 01.10.2012 договір поруки №292012/85/22пн. І позичальник взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, тому станом на 11.04.2013 наявна заборгованість в розмірі 512352,71 грн, що складається із 464285,72 грн заборгованість по кредиту строкова, 23805,47 грн заборгованість прострочена, 2896,08 грн заборгованість по процентам поточна, 22590,77 грн заборгованість по процентам прострочена, 449,95 грн пеня та 220,80 грн штрафу.

Зазначене судове рішення виконувалося в примусовому порядку і відповідно до Акту про реалізацію предмета іпотеки від 22.08.2019 (а.с.69) при примусовому виконанні виконавчого провадження №51914590 по виконанню виконавчого листа № 686/8812/13 від 09.07.2014 майно загальною площею 208,9 кв.м. по АДРЕСА_1 реалізовано за кошти в сумі 162102,00 грн, з яких 8105,10 грн гарантійний внесок, 153996,90 грн внесені 05.08.2019 на рахунок Другого відділу ДВС м. Хмельницький.

Також, встановлено, що на виконання зазначеного виконавчого провадження 17.09.2019 сплачено 59400 грн, 25.09.2019 53000 грн, 30.10.2019 100000 грн, 27.11.2019 100000 грн та 04.12.2019 сплачено 947491,10 грн (а.с.70-74).

Постановою старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнідко Н.О. від 21.01.2020 закінчено виконавче провадження №51914590 з примусового виконання виконавчого листа №686/8812/13 від 09.07.2014 з підстав виконання вищевказаного рішення суду в повному обсязі (а.с.62).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки, АБ «УКРГАЗБАНК» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, звернувшись 30.04.2013 до суду з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що не підлягають до задоволення вимоги Банку про стягнення заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом за період з 12.04.2013 по 30.09.2020.

І такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, відповідно до якого право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах прострочених є безпідставними.

Разом з тим, обґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення в частині відмови у стягненні із відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання з підстав виконання 04.12.2019 судового рішення в повному обсязі; що суми, передбачені ст. 625 ЦК Кодексу нараховані через 10 місяців після припинення кредитних правовідносин і позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, виходячи з умов договору про щомісячне погашення кредиту ануїтентними платежами по 5 952,46 грн в місяць за період з 01.10.2017 по 29.01.2020.

Так, згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як слідує із позовної заяви предметом позову у цій справі, крім іншого, є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у зв`язку з неналежним виконанням судових рішень про стягнення грошових коштів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц) щодо необхідності відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Враховуючи, що грошове зобов`язання відповідачів, яке виникло на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.01.2014 по цивільній справі №686/8812/13 виконано 04.12.2019, що визнається представниками учасників справи, тому після прострочення боржників за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 (межі позовних вимог) підлягають стягненню з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання.

І зазначений висновок узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц та від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для застосування судом.

Оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України докази, що надані представниками учасників справи і виписку по особовому рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 14.01.2014 по 09.12.2021 (а.с.148) та враховуючи факти перерахування на рахунок позивача 29.08.2019 Другим відділом ДВС м. Хмельницький 139724,45 грн коштів на виконання ВП №51914590 і сплату 17.09.2019 на виконання зазначеного виконавчого провадження 59400 грн, 25.09.2019 53000 грн, 30.10.2019 100000 грн, 27.11.2019 100000 грн, 04.12.2019 - 947491,10 грн і враховуючи межі позовних вимог, судова колегія вважає, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню із відповідачів є наступним.

Так, за період з 01.10.2017 по 28.08.2019 при сумі боргу 512352,71 грн 3% річних становить 29351,51 грн, а інфляційних втрат - 83457,53 грн; за період з 29.08.2019 по 16.09.2019 при сумі боргу 372628,26 грн (512352,71 грн (стягнута судовим рішенням)-139724,45 грн (сплачені 29.08.2019 на виконання судового рішення) 3% річних становить 581,91 грн, а інфляційних втрат - 2608,40 грн; за період з 17.09.2019 по 24.09.2019 при сумі боргу 318628,26 грн (372628,26 грн (залишок за судовим рішенням) - 54000 грн (сплачені 17.09.2019 на виконання судового рішення) 3% річних становить 209,51 грн, а інфляційних втрат 0,00 грн; за період з 25.09.2019 по 29.10.2019 при сумі боргу 270446,44 грн (318628,26 грн (залишок за судовим рішенням) 48181,82 грн (сплачені 25.09.2019 на виконання судового рішення) 3% річних становить 778 грн, а інфляційних втрат 1893,13 грн; за період з 30.10.2019 по 26.11.2019 при сумі боргу 179537,35 грн (270446,44 грн (залишок за судовим рішенням) 90909,09 грн (сплачені 30.10.2019 на виконання судового рішення) 3% річних становить 413,18 грн, а інфляційних втрат 179,50 грн; за період з 27.11.2019 по 04.12.2019 при сумі боргу 88628,26 грн (179537,35 грн (залишок за судовим рішенням) 90909,09 грн (сплачені 27.11.2019 на виконання судового рішення) 3% річних становить 58,28 грн, а інфляційних втрат 0,00 грн.

А отже, підлягає до стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача 31392,39 грн 3% річних (29351,51 грн + 581,91 грн + 209,51 грн + 778 грн + 413,18 грн + 58,28 грн) та 88138,60 грн інфляційних втрат (83457,53 грн + 2608,40 грн + 1893,13 грн + 179,50 грн).

Тому оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 3% річних та інфляційних втрат підлягає до скасування із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає до стягнення на користь АБ «УКРГАЗБАНК» судовий збір у розмірі по 2232,14 грн ((1785,71 грн (судовий збір, що підлягає стягненню за подання позовної заяви, враховуючи часткове задоволення позову (15802,70 грн (судовий збір за подання позовної заяви)*100/11,3 (% задоволених вимог)) + 2678,56 грн (судовий збір, що підлягає стягненню за подання апеляційної скарги, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги (23704,05 (судовий збір за подання апеляційної скарги) *100/11,3 (% задоволених вимог)) / 2)).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року в частині відмови у стягнення 3% річних та інфляційних втрат скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» (вул. Єреванська, 1, м. Київ; ЄРДПОУ 23697280) 31392 (тридцять одна тисяча триста дев`яносто дві) грн 39 коп - 3% відсотки річних та 88138 (вісімдесят вісім тисяч сто тридцять вісім) грн 60 коп інфляційних втрат, а всього - 119 530 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять) грн 99 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» (вул. Єреванська, 1, м. Київ; ЄРДПОУ 23697280) по 2232 (дві тисячі двісті тридцять дві) грн 14 коп судового збору з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 січня 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай