Справа № 485/963/21
Провадження №2/485/4/22
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2022 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Бодрової О.П.

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивований тим, що з 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 .

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2017 року між ними розірвано шлюб.

Вказує на те, що відповідач як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання дитиною не цікавився, не спілкувався з сином та жодного разу його не відвідав вдома або в дошкільному навчальному закладі, ніколи не телефонує. Відповідач не цікавиться у позивачки про дитину, її здоров`я і потреби. Жодних спроб для налагодження контакту з сином не вживав.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2017 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 24.04.2017 року і до повноліття дитини. Однак рішення суду відповідач не виконує, станом на 01.07.2021 року заборгованість по аліментам становить 35700 грн.

На теперішній час дитина проживає разом із позивачкою в її новій родині, повністю перебуває на утриманні ОСОБА_1 ..

У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.164 СК України просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивачки надала суду заяву, в якій просила суд справу розглядати у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують. Просила суд також стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, при цьому надала суду квитанції, договір про надання правової допомоги від 22 липня 2021 року та додаткову угоду до договору про надання правової допомоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутність. В заяві зазначив, що позов визнає та не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_4 .

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, суду надали заяву, в якій просили суд справу розглядати у відсутність представника третьої особи, підтримують висновок органу опіки та піклування.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 вересня 2021 року на 14:00 годину /а.с.30-31/.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті /а.с.83-84/.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 грудня 2015 року /а.с.6/.

Заочним рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2017 року, яке набрало чинності 16 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.7-8/.

За змістом акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від 13.07.2021 року, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини створені умови проживання (диван, письмовий стіл, шафа для одягу, комод, приладдя для малювання, книги за віком. Загальна житлова площа житла складає 75 кв.м, на якій проживає 5 (п`ять) осіб. За результатами бесіди умови проживання дитини відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для дитини створені умови для всебічного розвитку /а.с.15/.

Відповідно до довідки №17 від 07.07.2021 року, виданої дошкільним навчальним закладом №126 м.Миколаїв, ОСОБА_4 відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад з 2018 року. Батько, ОСОБА_2 , вихованням сина не опікується, питанням навчання та виховання сина не цікавиться, у дошкільних заходах, батьківських зборах участі не брав. Вихованням сина займається мати ОСОБА_1 /а.с.16/.

За актом обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_2 від 30.06.2021 року, останній тимчасо проживає у своєї бабусі в будинку, який складається з трьох кімнат і 4 проживаючих людей. Умови для проживання у будинку задовільні, але дуже мало місця. Постійної роботи ОСОБА_2 не має, офіційно не працевлаштований, у Центрі зайнятості населення на обліку не перебуває. Умови для утримання дитини відсутні, так як у батька не має постійного місця для проживання /а.с.19/.

За рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2017 року, яке набрало чинності 16 травня 2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 700 грн щомісячно починаючи з 24 квітня 2017 року і до повноліття дитини /а.с.10-11/.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ПМУМЮ (м.Одеса) вбачається, що за період з 24 квітня 2017 року по червень 2021 року включно, загальна сума заборгованості за виконавчим листом від 16.05.2017 року за весь період стягнення складає 35700,00 грн /а.с.12-13/.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає там з 02.07.2021 року, про що свідчить лист Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 16.08.2021 року /а.с.28/.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спільного проживання та після розірвання шлюбу батько не цікавився дитиною, не спілкувався з сином, жодного разу не відвідував ОСОБА_6 , ніколи йому не телефонував, не питав про його здоров`я і потреби. Заборгованість зі сплати аліментів складає 58517,50 грн. 07.05.2021 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 . Родина проживає у приватному будинку з усіма зручностями, дитина забезпечена всім необхідним, має окреме спальне місце, місце для навчання та ігор. Батько, ОСОБА_5 тимчасово проживає у своєї бабусі, в селищі Любомирівка, Вітовського району Миколаївської області. Будинок складається з трьох кімнат, в яких проживають 4 людей. Умови для проживання задовільні, але дуже мало місця. Постійної роботи у ОСОБА_5 не має, офіційно він не працевлаштований, у центрі зайнятості не перебуває. Умови для утримання дитини відсутні, так як у батька не має постійного місця для проживання. ОСОБА_5 написав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, керуючись ст.ст.150,155,164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.93/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 13 січня 2021 року орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.93/.

Довідкою Дошкільного навчального закладу №126 м.Миколаїв, підтверджується, що батько ОСОБА_5 контакт із садком, який відвідує ОСОБА_6 не підтримує, питанням навчання та виховання сина не цікавиться, у дошкільних заходах та батьківських зборах участі не приймає.

З часу ухвалення рішення Снігурівським районним судом Миколаївської області від 05 травня 2017 року, відповідас ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6 .

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (№70879/11) дійшов висновку, що оскільки сімейні зв`язки між біологічним батьком та дитиною були втрачені в інтересах дитини є позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав та залишення дитини під повною опікою матері.

Приймаючи до уваги вищевикладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення ОСОБА_5 від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї малолітньої дитини протягом тривалого часу, сімейні зв`язки між біологічним батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втрачені.

З огляду на встановлені обставини справи, визнання відповідачем позову, про що він надав окрему заяву, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ у подібних справах, беручи до уваги необхідність дотримання якнайкращих інтересів дитини виховуватися і розвиватися у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

При цьому, слід звернути увагу і на те, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу надано квитанції прибуткового касового ордеру на суми 1700 грн та 300 грн, договір про надання правової допомоги від 22 липня 2021 року, додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 22 липня 2021 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.150,164 СК України, ст.ст.4,13,81,133,141,263-265,268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (номер ID-картки НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (номер ID-картки НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 січня 2022 року.

Суддя О.П.Бодрова