Справа № 563/1602/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2022 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого - судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Заруцький А.О.

за участю: в режимі відеоконференції представника

позивача - адвоката Самойленка П.М.

представника відповідача - адвоката Вакуліча Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, вказуючи, що 24 вересня 2018 року в м.Корець Рівненської області на вул.Київська відповідач ОСОБА_2 ,керуючи автомобілем марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Clio», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 з місця ДТП зник.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована ПрАТ «УПСК», тому на виконання договору виплатили потерпілій страхове відшкодування у розмірі 5 711,66 грн.

01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування.

А тому, на підставі ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5711,66 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача на їх користь витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 908,00 грн., а також витрати на правовому допомогу в розмірі 2000,00 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Також додатково пояснив, що у чинному законодавстві термін суброгація у страхуванні застосовується лише в Кодексі торгівельного мореплавства, де обумовлюється перехід прав до страховика за договором морського страхування на застраховане майно. Вважає, що суброгація може застосовуватись тільки до правовідносин в сфері морського страхування. Також зазначив, що позивачем не порушено строки позовної давності, оскільки за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що обраний спосіб захисту позивачем є неналежним, оскільки в даному випадку позивач має право вимагати відшкодування суми в межах фактичних витрат в порядку суброгації, а не регресу. Крім того, представником відповідача суду було подано заяву про застосування позовної давності.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 12 листопада 2018 року (справа №556/1532/18) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що 24 вересня 2018 року близько 17 год. 00 хв. на вул.Київська, 17 в м.Корець Рівненської області в дворі він керуючи автомобілем марки «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи маневр заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Clio», д.н. НОМЕР_2 , що був припаркований на узбіччі та належить ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_2 залишив місце ДТП.

Дана постанова, з огляду на ч.6 ст.82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду.

Зазначену ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6520679.

24 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до ПрАТ «УПСК» на виплату страхового відшкодування.

Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, складено страховий акт №ОЦ/175/004/18/0190 від 23 листопада 2018 року, відповідно до якого загальна сума страхового відшкодування 5 711,66 грн. Платіжними дорученнями №1410 від 23 листопада 2018 року підтверджено виплату відшкодування у вищезазначеному розмірі.

09 січня 2019 року ПрАТ «УПСК» на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу.

01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір цесії №01/10/202 про відступлення права вимоги, відповідно до додатку № 1 до цього договору до позивача перейшло право вимоги, зокрема щодо ОСОБА_2 .

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

Згідно з підпунктом «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, страховик,після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Позивач як страховик водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Отже, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 262 ЦК України передбачено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

При суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, в т. ч. щодо часу виникнення права на позов, - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду.

Відповідач, у своїй заяві від 13 січня 2022 року, просив суд застосувати позовну давність, як підставу відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У даній справі страхова подія сталась 24 вересня 2018 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 15 листопада 2021 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті та датою написання позовної заяви. Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом.

Доказів про вчинення боржником в межах позовної давності будь-яких дій, що свідчать про визнання ним свого боргу (сплата будь-якого платежу, надання банку письмової заяви про визнання боргу тощо), як і доказів на підтвердження поважності пропущення строку позовної давності, позивачем не надано, а тому відсутні підстави для переривання перебігу позовної давності та визнання поважними причин її пропущення відповідно до ст.264, 267 ЦК України.

Враховуючи те, що позов є підставним, однак позивачем пропущено строк звернення з позовом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволені позову до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:позивач Приватний підприємець ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ); відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складене 24 січня 2022 року.

Суддя: