Справа № 206/554/22
Провадження № 2/206/470/22
У Х В А Л А

25 травня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м.Дніпрі у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участі секретаря судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року від позивача до канцелярії суду надійшла вищезазначена позовна заява, в якій він просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь Ѕ частини дійсної (ринкової) вартості квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_1 на Ѕ частини останньої лише після сплати відповідачем компенсації за цю частину та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати відповідно до попереднього (орієнтованого) переліку.

Ухвалою суду від 22 березня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого розгляду. Витребувано у відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) належним чином засвідчені копії: договору купівлі -продажу серії та номер: 6698, виданого 24.10.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М. на квартиру АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчі засідання 21.04.2022 року, 05.05.2022 року не з`явилась, на електронну пошту суду направляла клопотання про відкладення розгляду справи після закінчення надзвичайного та військового стану та можливістю вільно пересуватись територією України.

У підготовчому засіданні 05.05.2022 року, суд ухвалив повторно направити на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження від 22 березня 2022 року, в частині витребування доказів для виконання, ухвалу повторно направлено на адресу відповідача та на електронну пошту, з роз`ясненням вимог ст. 144 ЦПК України.

У судовому засіданні 25.05.2022 року суд поставив на обговорення питання можливості застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Позивач вважав за застосувати до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Суд, заслухавши позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази, що передбачено частинами 8, 9 ст.84 ЦПК України.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановленихчастиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що ухвала суду від 22 березня 2022 року була направлена на адресу відповідача та отримана нею 04.04.2022 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34). Повторно зазначена ухвала направлялась відповідачу на електронну адресу, з якої відповідач надсилає клопотання про відкладення розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься технічний документ, що підтверджує доставку (а.с.48). Водночас, з урахуванням того, що відповідач надсилає клопотання про відкладення розгляду справи, жодних відомостей про неможливість подати витребуваний судом доказ, вона на надає.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України та встановлених в ході судового засідання обставин справи дає суду підстави для висновку, що відповідач не виконує ухвалу суду від 22 березня 2022 року в частині витребування доказів та причини її невиконання, суду не надає.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати до відповідача заходи примусового характеру в частині накладення на відповідача штрафу у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744,30 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 146, 148, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід Державного бюджету України (в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18, кв. 5, ; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) штраф за невиконання процесуальних обов`язків у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Роз`яснити відповідачу, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.О.Сухоруков