Справа № 497/705/22
Провадження № 2/497/346/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках:

- на 1/3 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на 1/3 частку в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- на 1/3 частку як за членом колгоспного двору.

Свої вимоги мотивує тим, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору та до його складу входили вона - позивач, її батько ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та її син ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла у встановленому законом порядку спадщину, а після смерті сина вона є спадкоємцем за законом першої черги і також прийняла своєчасно спадщину але постановами державного та приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом на відповідні частки у житловому будинку через відсутність правовстановлюючого документу. На даний час вона не може оформити свої спадкові права, тому звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності (а.с.5).

Представник відповідача т.в.о.голови Кубейської сільської ради Заїм Т., до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 позивач по справі та ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частки. Це підтверджується довідкою т.в.о. голови Кубейської сільської ради Заїм Т.П. №2290 від 18.10.2021 року, яку видано на підставі запису з погосподарської книги за №0348 (а.с.23).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року , щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Нікіта І.В. №62517963, від 23.12.2021 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами через відсутність у неї правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.34).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також судом встановлено, що 03 грудня 2021 року на замовлення позивача, працівниками Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» на вищезазначений будинок було виготовлено технічній паспорт при цьому тип зазначено «будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами», тому суд визнає право власності саме на будинок садибного типу (а.с.30-31).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.2007 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису за №6, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/3 частину у вищезазначеному будинку.

При житті ОСОБА_2 склав заповіт від 18.03.2002 року, посвідчений секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №61, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати, та на що він за законом матиме право ОСОБА_1 , позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.67).

Спадкоємцем за заповітом після його смерті є ОСОБА_1 , позивач по справі, яка також є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим 21 листопада 1952 року на підставі актового запису №201, місце реєстрації с.Червоноармійське Болградського району Ізмаїльської області (а.с.11) та довідкою начальника відділу реєстрації актів цивільного стану №12/02-71 від 17 січня 2008 року про реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.20), яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою т.в.о. голови Кубейської сільської ради Заїм Т.П. №2290 від 18.10.2021 року(а.с.23), а також матеріалами спадкової справи № 558/08, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори 17.06.2008 року, з яких вбачається, що з заявою про прийняття спадщини та видачу відповідних свідоцтв звернулася тільки позивач по справі, що підтверджується її особистою заявою № 1144 від 17.06.2008 року, а також їй на деяке майно вже видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.64-78).

Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіної Т.М. від 16.01.2019 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю (а.с.37).

Тобто позовні вимоги в цій частині також знайшли підтвердження відповідними доказами, тому підлягають задоволенню.

В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 14.10.2019 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №680, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/3 частину у вище зазначеному житловому будинку.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом першої черги є його мати, позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 , виданого 04.08.1977 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 78 (а.с.19), та вона прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою т.в.о. голови Кубейської сільської ради Заїм Т.П. №2290 від 18.10.2021 року(а.с.23), а також матеріалами спадкової справи № 161/2020, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. 13.11.2020 року, з яких вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася тільки позивач по справі, що підтверджується її особистою заявою № 410 від 13.11.2020 року,а також їй на деяке майно вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.49-62).

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. № 769/02-31 від 13.12.2021 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, у зв`язку з відсутністю на ім`я померлого документів, що посвідчують його право власності на цю частку (а.с.35).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,392,1222,1233,1261, 1268,1270 ЦК України, ст.ст.12,81,82, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/3 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца