Провадження № 2/521/1224/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_2 , про скасування арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом заяву ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_2 , про скасування арешту з нерухомого майна.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, повідомлялися заздалегідь належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ при примусовому виконанні вимог виконавчого листа №1-260, виданого 31.03.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 109 111,20 гри, адреса: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 41/45, ВП25730592 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2011 року.

Згідно інформації з «ВП - спецрозділ» 10.04.2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП25730592 керуючись п. 10 ч. 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий документ №1-260, виданий 31.03.2011 року Малиновським районним судом про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 109 111,20 грн, адреса: АДРЕСА_2 за належністю до іншого відділу ДВС.

ОСОБА_1 , звернувся до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування арешту, та було отримано відповідь № 305303 від 07.07.2021 року про те, що в Другому Малиновському ВДВС Одеського МУЮ знаходилося виконавче провадження за виконавчим листом № 1-260, якій було видано 31 березня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь ОСОБА_2 і що 08.04.2011 року на все моє майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Також з відповіді вбачається, що 10 квітня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за належністю до іншого відділу ДВС. До якого відділу ДВС було направлено виконавчий лист в листі не зазначено.

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Пімєнова Я.А. від 07 червня 2012 року виконавчий документ № 1-260/2010 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, а отже він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. А за таким позовом позивач має бути відповідачем у справі.

Судом враховано правові позиції постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 з аналогічних правовідносин.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості звернутися зі скаргою на дії державного виконавця, пов`язаних з накладенням арешту на все належне йому майно.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки для розв`язання виниклого спору діючим законодавством передбачено інший порядок.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_2 , про скасування арешту з нерухомого майна закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Мазун