Справа № 461/8281/21
Провадження № 2-во/461/4/22
14.01.2022 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву адвоката Іванова Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 14 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом
( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
представник позивача ? ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,
Фактичні обставини справи, суть клопотання та дані про особу, яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом.
05 січня 2022 року, адвокат Іванов Олег Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки у рішенні суду від 14 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом адвоката Іванова Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.
Заявник просить виправити описку, допущену у заочному рішенні Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року у вищезазначеній вище справі, а саме:
в абзаці 2 резолютивної частини рішення замість: «Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у її вселенні до квартири АДРЕСА_4 » вважати правильним наступне формулювання: «Зобов`язати ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та вселити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у квартиру АДРЕСА_4 ».
Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.
Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Дослідивши заяву про виправлення описки, а також матеріали цивільної справи №461/8281/21 за позовом адвоката Іванова Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на нижченаведене.
Згідно положення ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Судом встановлено, що 04.10.2021 року адвокат звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.
Рішенням Галицького районного суду 14 грудня 2021 року позовні вимоги у вищезгаданій справі задоволено.

Зі змісту поданої заяви про виправлення описки вбачається, що заявник просить виправити описку у судовому рішенні та у резолютивній частині речення: «Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у її вселенні до квартири АДРЕСА_4 » замінити на: «Зобов`язати ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та вселити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у квартиру АДРЕСА_4 ».

Відповідно до п.19 постанови Пленуму про виправлення описки в ухвалі суду від 16.11.2016 "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 року у справі № 521/1074/17, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, суд може виправити лише ті описки, які мають істотний характер та не змінюють зміст судового рішення.

Відповідно до заявлених вимог позивача, останній просив суд: «Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_4 та вселити ОСОБА_1 у вищезазначену квартиру».

Ухвалюючи згадане рішення, суд виходив з мотивів наведених у ньому. Зокрема, судом враховано наступне.

Положеннями ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності: який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України).

Також, формулюючи резолютивну рішення, суд виходив з того, що воно повинно бути зрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. При виконанні рішення не повинні бути виявлені недоліки, які передбачають його виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Рішення суду повинно бути зрозумілим, тобто таке рішення не повинно містити положень, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Це стосується дотримання вимог ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

При цьому, суд, виправляючи описку, не вправі вносити будь-які зміни в зміст постановленого рішення та міняти його суть.

Суд також приймав до уваги, що ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

У цій справі резолютивна частина судового рішення з приводу якого подано заяву викладена чітко та не припускає кілька варіантів тлумачення. Формулювання не містить жодних варіантів іншого тлумачення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Фактично заявник просить виправити описку, яка, на думку суду, змінить його зміст, адже формулювання наведене заявником у разі його дослівного відображення у резолютивній частині може призвести до невиконання рішення суду та його незрозумілості, що суд вважав за необхідне врахувати при формулювання резолютивної частини у заочному рішенні Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року.

Так, на думку суду, з формулюванням наведеним позивачем «вселити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у квартиру АДРЕСА_4 » можуть виникнути очевидні складнощі.

Так, таке формулювання фактично адресовано у наказовій формі до самої ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі. Незрозумілим залишається і те, хто і яким чином повинен виконувати таке рішення, тобто воно допускає кілька різних варіантів його тлумачення та розуміння, наприклад:

-примусово вселити позивача (незалежно від її волі);

-зобов`язати відповідача вселити позивача, незрозуміло у якій спосіб;

-зобов`язати відповідача примусово вселити позивача (незалежно від її волі), тощо.

В свою чергу, за переконанням суду, формулювання «зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у її вселенні до квартири АДРЕСА_4 » у повному обсязі охоплює собою заявлені вимоги та є чітким і зрозумілим, адже виконання рішення у такий спосіб повністю відновлює порушені права позивача.

Водночас, у мотивувальній частині чітко наведено наступне:

«Враховуючи, що позивачеві на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка квартири АДРЕСА_4 , перешкоди відповідача у користуванні цим майном є обмеженням права власності позивача на нерухоме майно. За таких обставин, таке право позивача підлягає захисту в суді і позивач підлягає вселенню до квартири».

Таким чином, суд констатував право позивача на вселення до зазначеної квартири.

Водночас, такий спосіб вирішення справи є найбільш логічним та ефективним і не становитиме непорозумінь при виконанні судового рішення.

Таким чином, зазначене у резолютивній частині рішення суду формулювання: «Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у її вселенні до квартири АДРЕСА_4 » не перешкоджає виконанню рішення суду та не впливає на шлях реалізації позивачем свого права на вільне володіння та користування нерухомим майном.

Також, наведене свідчить про те, що у формулюванні судом резолютивної частини описок допущено не було.

З огляду на вищенаведене, підстави для задоволення зазначеної заяви відсутні, оскільки наведене у резолютивній частині рішення суду формулювання не є опискою у розумінні чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст.258-261,269 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви адвоката Іванова Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про виправлення описки ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.