Справа № 174/99/22
п/с № 2/174/123/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.2022 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.10.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час знаходження у шлюбі у них народилися спільні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.06.2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.04.2010 року, з відповідача на її користь, були стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дітьми повноліття.

На цей час, їхнім з відповідачем дітям, вже виповнилося по 18 років, тобто вони досягли віку повноліття, і відповідно стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей за вищевказаним судовим рішенням закінчено.

З 01.09.2018 року їхня з відповідачем дочка, ОСОБА_4 , будучі неповнолітньою, стала навчатися на денному відділенні Київського національного університету імені Тараса Шевченка. ІНФОРМАЦІЯ_3 дочці ОСОБА_4 виповнилося 18 років. До того, як дочка ОСОБА_4 досягла повноліття, вона понесла наступні додаткові витрати на дочку. За проживання дочки в гуртожитку в м. Києві: 29.08.2018 року сплачено 1560,00 грн., сплачено 68,71 грн., 29.11.2018 року сплачено 1560,00 грн. 28.02.2019 року сплачено 520,00 грн. За проїзд дочки з місця проживання до місця навчання (м. Вільногірськ - м. Київ) 22.01.2019 року сплачено 83,07 грн.,

23.01.2019 року сплачено 83,07 грн. 18.02.2019 року сплачено 101,71 грн. За проїзд дочки з місця проживання до місця навчання (м. та м. Київ - м. Вільногірськ) 01.08.2018 року сплачено 340,74 грн. 18.02.2019 року сплачено 96,94 грн. На лікування дочки Інтернет замовлення ліків в аптеці «Аптека оптових цін» сплачено заказ від 29.01.2019 року № 6751866 на суму 106,76 грн., заказ від 25.02.2019 року на суму 243,28 грн., заказ від 05.03.2019 року на суму 24,92 грн. Таким чином, в загальному розмірі вона сплатила додаткові витрати на дочку до досягнення нею повноліття в розмірі 4789,20 грн. Право на освіту їхньої з відповідачем дочки ОСОБА_4 , в період 2018-2019 роки, потребувало додаткових витрат у вигляді оплати проживання дочки у гуртожитку Київського національного університету імені Тараса Шевченка, проїзду дочки до м. Києва, лікування дочки в зазначений період. Розмір 1/2 частки сплачених нею вищевказаних коштів, складає 2394,60 грн.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 сину ОСОБА_5 виповнилося 18 років. До того, як син ОСОБА_5 досяг повноліття, вона понесла наступні додаткові витрати на сина. За навчання сина у групі водіїв ТОВ «Автоман» 18.03.2021 року сплачено 6500,00 грн. На лікування сина 13.06.2020 року сплачено 290,25 грн. 13.06.2020 року сплачено 205,00 грн., 10.07.2021 року сплачено 600,00 грн. 10.07.2021 року сплачено 12000,00 грн. Таким чином, в загальному розмірі додаткові витрати на сина до досягнення ним повноліття склали 19595,25 грн. Розмір 1/2 частки сплачених нею вищевказаних коштів, складає 9797,63 грн.

А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості понесених додаткових витрат на утримання дітей в сумі 2394,60 грн. на дочку та 9797,63 грн. на сина.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

27.04.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що визнає факт витрат ОСОБА_1 , понесених нею на оплату проживання їх доньки ОСОБА_6 в період навчання в гуртожитку м. Києва (1560 грн., 68.71 грн., 1560 грн., 520 грн., а загалом на суму 3708,71 грн.), та витрат позивача, пов`язаних із лікуванням сина ОСОБА_7 (стоматологічне лікування), понесені 10.07.2021 року на суму 12600 грн. Заперечує проти стягнення з нього 1/2 частини цих витрат, бо вважає такі вимоги несправедливими; такими, що не враховують суттєві обставини, що мають значення для справи. Відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з нього на користь позивача 1/3 частину понесених витрат на оплату гуртожитку неповнолітньої ОСОБА_6 в розмірі 1236,23 грн. і 1/3 частину витрат на оплату лікування зубів ОСОБА_7 в розмірі 4200 грн. Щодо вимог в іншій частині відповідач вважає їх безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами. Також відповідач подав клопотання про поновлення строку для подання відзиву, посилаючись на поважність причин пропуску строку на його подання, яке судом задоволено з метою забезпечення доступу до суду та повноти судового розгляду.

Відповідь на відзив позивач не подала.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Пояснила, що у них із відповідачем є донька та син і у позивача виникли додаткові витрати на їх утримання а саме, оплата за гуртожиток та інші витрати.

Відповідач подав заяву про розгляду справи за його відсутності.

Вислухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши докази, ознайомившись з відзивом поданим відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що до досягнення нею та її братом ОСОБА_7 відповідач сплачував аліменти. Іншої допомоги, а саме, на лікування зубів її та брата, лікування перелому її пальця, на проїзд до лікаря, придбання ліків, оплату гуртожитку та квитків на проїзд до м. Києва. Ці всі витрати несла ОСОБА_1 . Для лікування перелому її пальця призначалися ліки, які вказані в чеках і придбані її матір`ю для свідка. Фізіотерапію вона проходила як у м. Київ, так і у м. Вільногірську. Мешкала у м. Вільногірську, а потім у м. Київ. Вона не працює та стипендію не отримує. Свідок має порок серця і перебуває на обліку у лікаря в м. Дніпро, проходить лікування. ОСОБА_7 проживає у м. Вільногірську, не працює та доходу не має, навчання в автошколі оплачувала ОСОБА_1 . У ОСОБА_7 є потреба в користуванні шампунем проти лупи, який необхідно придбавати на постійній основі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6,7).

Згідно копії рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.06.2010 шлюб між сторонами розірвано, а рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.04.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох їхніх неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8, 9).

Згідно довідки № 31/106 від 21.09.2021 року ОСОБА_3 є студенткою на денному відділенні Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с. 10).

Згідно квитанції № 1308-4984-4890- 1492 від 01.08.2018 року сплачено 340,74 грн., квитанції № 1482-6727-1871-5993 від 22.01.2019 року сплачено 83,07 грн., квитанції № 1483-81 від 23.01.2019 року сплачено 83,07 грн., квитанції № 1509-4505-5123-9786 від 18.02.2019 року сплачено 96,94 грн. квитанції № 1509-4700-0561-8616 від 18.02.2019 року сплачено 101,71 грн. ОСОБА_3 оплатила за проїзд (а.с. 11-15).

Відповідно до картки мешканця гуртожитку ОСОБА_3 та квитанцій за проживання в гуртожитку позивачем 29.08.2018 року сплачено 1560,00 грн. квитанція № 1336-3603-8491-5871, 29.08.2018 року квитанція № 1336-3639-9871- 1225 сплачено 68,71 грн., 29.11.2018 року сплачено 1560,00 грн. квитанція № 1428- 5176-2643-4032, 28.02.2019 року сплачено 520,00 грн. квитанція № 1519-5083-4265- 8837 (а.с. 16-20).

Відповідно бланків замовлення ліків в аптеці «Аптека оптових цін» (м. Вільногірськ, вул. Центральна, 50 А) змовлення від 29.01.2019 року № 6751866 на суму 106,76 грн., замовлення від 25.02.2019 року № 7083352 на суму 243,28 грн., замовлення № 7353907 на суму 24,92 грн. (а.с. 21-22).

Згідно копії виписки № 83 з медичної картки ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 08.01.19 по 14.01.2019р. (а.с. 23, 24).

До справи долучено копії листа огляду лікаря приймального відділення від 13.06.2020 р ОСОБА_3 з призначенням анантаваті таб. та неуробекс таб. (а.с. 25, 26) та копії виписки з медичної картки щодо лікування у стоматолога (а.с. 27)

Відповідно до копії чеку № 101271 від 13.06.2020 року сплачено 205,00 грн. за придбання неуробекс таб., копії чеку від 13.06.2020 року сплачено 290,25 грн. за придбання анантаваті таб. на суму 94.54 грн. та інших ліків, копії чеку від 10.07.2021 року сплачено 600,00 грн. та копії чеку від 10.07.2021 року сплачено 12000,00 грн. (а.с. 28).

Відповідно до довідки від 03.06.2021 року ОСОБА_3 навчається у групі водіїв ТОВ «Автоман» та вніс початковий внесок 6500,00 грн. від 18.03.2021 року (а.с. 29, 30).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 55)

До відзиву на позов долучені завірені копії консультативних висновків спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» від 21.09.2018 року, 08.04.2019 року, 27.01.2020 року із планами лікування дитини (а.с. 56 -58).

Після досягнення ОСОБА_9 і ОСОБА_7 повноліття відповідач сплачує аліменти на їх утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача (а.с. 60, 61). Також сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_11 в розмірі 1/4 частини його заробітку на підставі судового наказу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 року (а.с. 59).

До справи долучені акти обстеження умов проживання складені за зверненням позивача для перевірки умов проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 72-78).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 призначено електрофорез з лідазою 24.04.2019 року, а повноліття вона досягла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому цю виписку суд не приймає до уваги (а.с. 91).

Позивачем надані докази оплати квитків за напрямком Вільногірськ-Київ-Пасажирський 17.10.2021 року, Київ-Пасажирський-Вільногірськ 26.12.2021 року та 27.12.2021 року, однак рішення не може грунтуватися на припущеннях, тому придбання позивачем квитків для ОСОБА_6 на вказані дати вже після дослягнення нею повноліття не свідчать про придбання нею квитків і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 92, 93 ).

Вказані докази суд вважає неналежними, а тому не може покласти їх в основу рішення.

Проаналізувавши скріншоти з особистого кабінету ОСОБА_1 щодо зроблених нею замовлень ліків, то суд вважає за необхідне зазначити, що факт замовлення не підтверджує факт їх оплати (а.с. 94-96 ).

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (ст. 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (ст. 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

При розгляді справи суд враховує правовий висновок ВСУ у справі № 6-1489цс17: положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Дійсно, сторони мають двох дітей і на їх утримання з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дітьми повноліття. Але позивач стверджує, що до досягнення ними повноліття понесла додаткові витрати в певному розмірі половину яких вона бажає стягнути з відповідача.

Оскільки відповідач вказав, що визнає витрати ОСОБА_1 , понесені нею на оплату проживання їх доньки ОСОБА_6 в період навчання в гуртожитку м. Києва (1560 грн., 68.71 грн., 1560 грн., 520 грн., а загалом на суму 3708,71 грн.), та витрати позивача, пов`язані із лікуванням сина ОСОБА_7 (стоматологічне лікування), понесені 10.07.2021 року на суму 12600 грн., тому суд вважає з урахуванням положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказані обставини, а саме розмір понесених витрат та сам факт їх понесення позивачем, які визнаються учасниками справи, такими, що не підлягають доказуванню. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Щодо понесених позивачем додаткових витрат на дочку сторін ОСОБА_12 в період до досягнення нею віку повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріалами справи підтверджені витрати ОСОБА_1 , понесені нею на оплату проживання ОСОБА_6 в період навчання в гуртожитку м. Києва (1560 грн., 68,71 грн., 1560 грн., 520 грн., а загалом на суму 3708,71 грн.), як і визнані вони відповідачем. Вказані витрати суд відносить до додаткових витрат на дитину.

За проїзд ОСОБА_6 з місця проживання до місця навчання (м. Вільногірськ- м. Київ та м. Київ- м. Вільногірськ), то вказані витрати на думку суду, в розумінні ст. 185 СК України не є додатковими витратами, оскільки не викликані особливими обставинами, тобто фактично не повязані з розвитком здібностей дитини, а є звичайними побутовими витратами у звязку із навчанням Шепель Аліни у м. Київ, що підтверджено довідкою від 21.09.2021 року за вих. № 31/106. При цьому суд враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 26.08.2020 року в справі № 336/1488/19, від 01.04.2020 року в справі № 521/16268/18.

Щодо проходження лікування, то вказані витрати можуть бути віднесені до додаткових та можуть обґрунтовуватись медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо. На підтвердження понесених витрат на лікування дитини - долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів.

В даному випадку копіями медичної картки підтверджено, що ОСОБА_13 у 2019 році до досягнення віку повноліття, отримала травму та проходила лікування, яке продовжувалось і після досягнення віку повноліття. Однак належними, достатніми та допустимим доказами того, що Нейрорубін, Бішофіт концентрат для ванн та Бальзам мінеральний Бішофіт, Лідаза-Біофарма, Ібупрофен входили до рекомендацій лікаря до 05.03.2019 року відповідно до наданих копій медичних документів, суду не надано. Факт придбання вказаних препаратів не підтверджено, оскільки надані позивачем замовлення та скріншоти з її особистого кабінету не підтверджують оплату нею цих ліків, а лише їх замовлення. Суд не може прийняти до уваги твердження свідка про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були придбані її матір`ю для неї, оскільки її покази не підтверджені іншими належними, достатніми та допустимими доказами.

Щодо додаткових витрат на сина сторін ОСОБА_7 в період до досягнення ним віку повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо оплати навчання в автошколі ОСОБА_7 , то керуючись положеннями ст. 185 СК України та практикою Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 205/4622/16-ц, суд не може віднести їх до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дітей.

Щодо лікування ОСОБА_7 (стоматологічне лікування), понесених 10.07.2021 року позивачем на суму 12600 грн., то суд вважає за можливе віднести їх до додаткових витрат на дитину, які також визнані відповідачем.

Суд приймає до уваги чек № 101271 на суму 205, 00 грн. та придбання 13.06.2020 року анантаваті таб. відповідно до призначення лікаря від 13.06.2020 року на суму 87,92 грн. (94,54- знижка 6,62=87,92), а загалом 292,92 грн. (205,00+87,92).

Однак суд не може прийняти до уваги вартість інших препаратів з чеку від 13.06.2020 року, оскільки відсутні медичні документи підтверджуючі необхідність їх придбання для лікування саме ОСОБА_7 , тобто не доведені вказані витрати на лікування, суд не може обґрунтувати своє рішення припущеннями щодо співпадіння дати їх придбання та дати звернення за медичною допомогою.

Щодо пояснень позивача у судовому засіданні про необхідність придбання на постійні основі шампуню проти лупи для ОСОБА_7 , то суд вважає за необхідне зазначити, що змінювати підстави позову з власної ініціативи він не має права, вказані витрати позивачем у тексті позовної заяви до додаткових віднесені не були та про стягнення половини вартості шампуню з відповідача питання не ставилось, натомість вказані витрати були віднесені на лікування ОСОБА_6 . Тому суд вирішує питання лише щодо додаткових витрат понесених позивачем, які прямо вказані в позовній заяви щодо конкретної дитини.

У відповіді на відзив ОСОБА_2 вказує на те, що він сплачував на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але він має ще малолітню доньку від другого шлюбу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка через сплату аліментів на користь позивача була гірше матеріальної забезпечена. Вона з 2018 року має низку хронічних захворювань у зв`язку з чим протягом 2018-2021 років він ніс значні витрати на лікування дитини. У якості доказів надав завірені копії консультативних висновків спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» від 21.09.2018 року, 08.04.2019 року, 27.01.2020 року із планами лікування дитини.

Після досягнення ОСОБА_9 і ОСОБА_7 повноліття відповідач сплачує аліменти на їх утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача. Також сплачує аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_11 в розмірі 1/4 частини його заробітку на підставі судового наказу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 року.

Дійсно, під час судового розгляду суд має з`ясувати можливості участі батька у додаткових витратах, встановити обставини, що можуть бути визнані істотними для вирішення спору про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зокрема стан здоров`я, матеріальне становище батьків, наявність у них інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо, та з урахуванням цих обставин, визначити розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 185 СК України.

Слід зазначити, що ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, тому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він сплачував аліменти на користь позивача на утримання дітей до досягнення ними повноліття за рішенням суду, яким відповідно до вимог ст. 182 СК України було визначено необхідний та достатній розмір аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дітей. Витрати на забезпечення базових постійних потреб дитини дійсно покриваються за рахунок аліментів, однак в даному випадку позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей, зумовлені особливими обставинами. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у звязку з народженням дитини від іншого шлюбу, а долучені до відзиву консультативні висновки спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» містять лише діагноз та план медикаментозного лікування, що підтверджує звернення до лікаря і постановлення певного діагнозу, але не підтверджує понесення відповідачем значних витрат на лікування ОСОБА_16 . Наявність у відповідача обовязку сплачувати аліменти на утримання всіх його дітей, як тих, що на час розгляду справи вже досягли повноліття, та і тієї, що є малолітньою, не свідчить про його важке матеріальне становище.

Доказів несплати відповідачем аліментів та наявності відповідної заборгованості, позивачем суду не надано, а надані нею копії актів обстеження умов проживання з інформацією щодо не участі батька у вихованні їх спільних із відповідачем дітей правового значення для вирішення питання про стягнення додаткових витрат не мають. Відповідач визнав те, що участі у додаткових витратах на дітей до досягнення ними віку повноліття не приймав, це визнано позивачем, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 СК України доведенню не підлягають.

Отже, встановивши розмір понесених ОСОБА_1 додаткових витрат за період, коли діти сторін були неповнолітніми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині, а саме, в сумі додаткові витрат на утримання ОСОБА_6 , в розмірі 1854,35 грн. (3708,71/2=1854,35), а також додаткові витрат на утримання ОСОБА_7 , в розмірі 6446,46 грн. (12600+292,29/2=6446,46).

Тобто в розмірі 50 % від понесених позивачем витрат, а іншій 50 % суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача, що буде відповідати принципам розумності та справедливості та межам доводів та вимог позову. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати у виді судового збору в порядку ст.ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 1 351,30 грн. (1984,80*8 300,81/12192,23).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 854 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6446 (шість тисяч чотириста сорок шість) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 351,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик