Житомирський апеляційний суд
Справа 295/7940/21
26 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Галацевич О.М.,
суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі №295/7940/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу матері,
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд до ОСОБА_1 із позовом, у якому просив надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один рік з дня набрання судовим рішенням законної сили, без згоди та супроводу матері - ОСОБА_1 , до держав Шенгенської угоди та інших країн світу з обов`язковим поверненням в Україну.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2021 року - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявила клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у Житомирському апеляційному суді.

17 січня 2022 року представник відповідача ОСОБА_4 у строки, визначені ч.8 ст.141 ЦПК України, подала докази таких витрат та просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5500 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Окрім того, також просила стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн за розгляд справи у Богунському районному суді м.Житомира.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_4 надано копії: рахунку на оплату №38 від 06.12.2021 про складання та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №295/7940/21; рахунку на оплату №1 від 13.01.2022 у справі №295/7940/21 про участь у судовому засіданні 12.01.2022 Житомирського апеляційного суду у справі №295/7940/21; акту №1 від 14.01.2022 прийому-передачі наданих послуг, який містить детальний опис послуг, виконаних адвокатом, згідно якого винагорода (гонорар) адвоката становить 5500 грн (а.с.207, 209, 210).

Таким чином, відповідачем підтверджено розмір витрат на оплату послуг адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Клопотання про зменшення вказаних витрат від позивача не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5500 грн понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Разом із тим колегія суддів вважає, що заява в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції не підлягає задоволенню, оскільки зазначене питання, відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, мало вирішуватись судом, що ухвалив судове рішення, у даному випадку - Богунським районним судом м.Житомира, з урахуванням положень, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 270, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5500 грн судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст додаткової постанови складений 26 січня 2022 року.