Справа № 372/2783/21
Провадження № 2-209/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2022 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Куник О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати дійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:065:0067, для ведення садівництва від 30.06.2021 року, укладений між сторонами, визнати за ним право власності на земельну ділянку за вказаним договором, та стягнути із відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30.06.2021 року між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу земельної ділянки, з наміром його подальшого нотаріального посвідчення. Сторони ствердили факт повного розрахунку за цим Договором до його підписання. Сторони домовились 02.07.2021 року зустрітися, з метою нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у приватного нотаріуса. 30.06.2021 року сторони проставили свій підпис під зазначеним Договором. Згідно розписки від 30.06.2021 року, складеної відповідачем, він на виконання договору купівлі-продажу отримав від позивача грошові кошти у розмірі 162 000,00 тисячі гривень. Цією ж розпискою відповідач зобов`язався прибути 02.07.2021 року до приватного нотаріусу з метою нотаріального посвідчення та подальшої реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідач даною розпискою зазначив, що вона є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.06.2021 року, укладеного між відповідачем та позивачем. Позивач 02.07.2021 року прибув до місця розташування приватного нотаріуса у погоджений з відповідачем час, однак у зв`язку з неявкою відповідача нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки не вдалося та у подальшому вчинити таку нотаріальну дію також не виявилося можливим у зв`язку з ухиленням відповідача від вчинення правочину, а саме його нотаріального посвідчення. У зв`язку зі чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав до суду.

26.08.2021 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

02.12.2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивач позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв до суду не направив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд заслухавши присутніх учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 30.06.2021 року між ОСОБА_2 (надалі позивач) та ОСОБА_3 (надалі відповідач) було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу земельної ділянки з наміром його подальшого нотаріального посвідчення (а.с.10).

Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідач продає, а позивач купує земельну ділянку, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :04:065:0067, для ведення садівництва та сплачує за неї ціну визначену цим Договором.

Згідно п. 2.1. Договору, ціна нерухомого майна визначеного Сторонами складає 162 000,00 (сто шістдесят дві тисячі) гривень, які сплачені Покупцем Продавцю в повному обсязі до підписання цього Договору.

П. 2.2 Договору Сторони ствердили факт повного розрахунку за цим Договором до його підписання.

П. 3.2. Договору Сторони домовились 02.07.2021 року зустрітися за адресою: м. Обухів вул. Київська, 115 оф. 111 , з метою нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у приватного нотаріуса Щур Надії Романівни.

30.06.2021 року Сторони проставили свій підпис під зазначеним Договором.

Згідно розписки від 30.06.2021 року, складеної відповідачем, він на виконання Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.06.2021 року отримав від позивача грошові кошти у розмірі 162 000,00 (сто шістдесят дві) тисячі гривень (а.с.11).

Цією ж розпискою відповідач зобов`язався прибути 02.07.2021 року за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська 115 оф. 111, за якою знаходиться приватний нотаріус Щур Надія Романівна, з метою нотаріального посвідчення та подальшої реєстрації прав на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,06 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:065:0067 на користь Позивача.

Відповідач даною розпискою зазначив, що вона є невід`ємною частиною Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.06.2021 року, укладеного між відповідачем та позивачем.

Під текстом зазначеної розписки відповідач власноручно проставив свій підпис.

На виконання умов п. 3.2. Договору, позивач 02.07.2021 року прибув до місця розташування приватного нотаріуса у погоджений з відповідачем час, однак у зв`язку з неявкою відповідача нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30.06.2021 року не вдалося та у подальшому вчинити таку нотаріальну дію також не виявилося можливим у зв`язку з ухиленням відповідача від вчинення правочину, а саме його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Зважаючи на вимоги цих статей позивач та відповідач визначили всі істотні умови Договору купівлі-продажу земельної ділянки та позивачем було виконано всі взяті згідно Договору зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Верховний суд вказує, що однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Допитаний в судовому засіданні за його згодою в якості свідка позивач ОСОБА_2 показав суду, що із ОСОБА_3 познайомився під час рибальства, останній під час розмови запропонував йому купити земельну ділянку в цій місцевості. Зацікавившись пропозицію, вони обмінялися телефонами та домовилися про наступну зустріч. З метою придбання спірної земельної ділянки позивач відчужив належне йому майно 23.06.2021 року задля виручення необхідних грошових коштів. В подальшому 30.06.2021 року між ним та ОСОБА_3 був підписаний договір купівлі-продажу земельної ділянки, ним передані кошти відповідачеві цього ж дня в розмірі 162 000 грн., що підтверджується розпискою із підписом ОСОБА_3 та досягнуто домовленості про нотаріальне посвідчення договору 02.07.2021 року у конкретного нотаріуса Щур Н. Р . Проте в призначений день та час ОСОБА_3 не з`явився назустріч для підписання договору із нотаріусом, на численні телефонні дзвінки не відповідав, за місцем його реєстрації, зазначеної в паспорті, не перебував. При цьому ОСОБА_2 , як свідок, зазначив, що пересвідчився в особі ОСОБА_3 шляхом надання останнім паспорту для огляду, відповідач також надавав для огляду під час укладення письмового договору правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Суд, оцінюючи показання ОСОБА_2 , надані ним в якості свідка, прийшов до висновку про їх правдивість, послідовність та узгодженість із іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи. Так, навіть пояснення ОСОБА_2 про відчуженням ним належного йому на праві власності майна 23.06.2021 року задля виручення коштів на придбання спірної земельної ділянки підтверджуються відповідними доказами (а. с. 18-23).

Із зазначеного вище вбачається, що сторони висловили свою волю щодо укладення Договору і такий договір ними було підписано, однак на підставі обставини яка не залежала від волі позивача правочин не був вчинений у відповідності до вимог закону щодо його нотаріального посвідчення та наразі відповідач, якому достеменно відомо про свої зобов`язання, безповоротно ухиляється від виконання своїх зобов`язань згідно Договору.

Задля виключення вірогідності непереборної сили, яка могла б завадити відповідачу вчинити дії, направлені на нотаріальне посвідчення спірного договору, суд направив запит до реєстраційного органу про наявність/відсутність запису про смерть ОСОБА_3 . Згідно відповіді запис про реєстрацію смерті ОСОБА_3 не значиться в органах реєстрації актів цивільного стану

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання дійсним Договору купівлі-продажу купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, СТ «Роздолля», ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий № :04:065:0067, для ведення садівництва від 30.06.2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На думку суду поведінка відповідача свідчить про те, що останній безповоротно ухилився від нотаріального посвідчення договору шляхом вчинення дій, які містять ознаки переховування від позивача, а позивач, в свою чергу, втратив можливість відновити своє право іншим шляхом, окрім судового захисту.

На думку суду, задоволення позовної вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки буде достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 908 грн. 00 коп. судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним, визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:065:0067, площею 0,06 га, для ведення садівництва, від 30.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 908 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя Г.В.Висоцька