Справа № 465/2183/20
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/811/17/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

судового засідання

01 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.

за участю представника відповідача Кошлакова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року (провадження №22-ц/811/1488/21), постановлену за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , представників ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 17 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2022 року від ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Львівського апеляційного суду в складі суддів Мельничук О.Я., Ванівського О.М. і Шеремети Н.О. у зв`язку з не визнання ними Конституції України, порушення прав і свобод людини, знищенням довіри до суддівської гілки влади, знищенням верховенства права в Україні, вчинення дій які перешкоджають вступу України у Європейський Союз, зловживання владою та службовим становищем, хабарництвом. Докази протиправної діяльності суддів Мельничук О.Я., Ванівського О.М. та Шеремети Н.О. є загальнодоступними в публічному доступі в мережі інтернет. Вважає, що згадані судді не можуть забезпечити йому конституційне право на справедливий суд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, перевіривши доводи заявленого відводу колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на наступне.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (заява № 33958/96) та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02).

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58)».

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у них доводів та враховуючи згадані вимоги закону, суд вважає відсутніми підстави для задоволення відводу колегії суддів у складі: головуючого-судді Мельничук Олени Ярославівни, суддів Ванівського Олега Михайловича та Шеремети Надії Олегівни, оскільки наведені заявником обставини не підтверджують необ`єктивність та упередженість колегії суддів в розгляді даної справи, відсутні.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, обставини, викладені ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 в заяві про відвід, не можуть бути підставою для відводу суддів, а докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість суддів Мельничук О.Я., Ванівського О.М. та Шеремети Н.О. в розгляді даної справи, відсутні.

Таким чином, доводи заяви ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про відвід суддям Мельничук О.Я., Ванівського О.М. і Шеремети Н.О. не знайшли свого підтвердження та є його суб"єктивною думкою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає відвід, заявлений суддям Мельничук О.Я., Ванівському О.М. та Шереметі Н.О. - необґрунтованим.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід надійшла від заявника 31 травня 2022 року, тобто за один день до проведення судового засідання з розгляду даної справи, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відвід ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 заявлений колегії суддів Львівського апеляційного суду в складі суддів Мельничук О.Я., Ванівського О.М. і Шеремети Н.О. визнати необгрунтованим.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета