Справа №522/7957/20-Е
Провадження №4-с/522/18/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеса у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Семешиної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чмих Людмила Василівна, стягувач ОСОБА_2 , на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До суду 03.09.2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чмих Людмила Василівна, згідно якої заявник просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментам за період із липня 2020 року по листопад 2020 року та зобов`язати державного виконавця Чмих Л.В. виконати обчислення заборгованості у аліментах у виконавчому провадженні № 62594748 від 17.07.2020р. без урахування інформації, яка міститься в копії контракту моряка від 19.06.2020 року.

Заявник посилався на те, що постановою Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 17.07.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62594748 на підставі судового наказу №522/7957/20, виданого 25 травня 2020 року про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу). Вказував, що з метою розрахунку розміру аліментів у період із липня 2020 року по листопад 2020 року стягувач ОСОБА_2 подала до відділу ДВС копію контракту моряка від 19.06.2020 року, копія якого була долучена до матеріалів виконавчого провадження. Вказував, що з урахуванням такої контракту державний виконавець здійснив розрахунок аліментів. Проте, ним, ОСОБА_1 , 03.08.2021 року було подано до відділу ДВС відповідну заяву, згідно якої просив не керуватись вказаною копією контракту, оскільки йому не відомо, звідки у стягувача був такий документ. Між тим, 26.08.2021 року заявник отримав новий перерахунок заборгованості зі сплати аліментів №70316 від 25.08.2021 року, згідно якого державний виконавець повідомив, що розрахунок був виконаний вірно та інших розрахунків надано не буде.

Проте, з таким розрахунком заборгованості по аліментам заявник не погоджується, оскільки достовірність, належність та вірність документу (контракту моряка від 19.06.2020 року), який був враховуваний державним виконавцем, до теперішнього часу встановлено не було. Посилався на те, що з липня 2020 року до листопада 2020 року він був непрацюючою особою, а тому при розрахунку розміру необхідно було брати інформацію про середню заробітну плату працівника по Миколаївській області. Проте на його неодноразові звернення державний виконавець не відреагував, а тому він вимушений звернутись до суду з дійсною скаргою.

Ухвалою суду від 08.09.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 16.09.2021 року.

Через неявку сторін 16.09.2021р., розгляд справи відкладено на 11.10.2021р..

У судове засідання призначене на 11.10.2021 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 на електронну адресу суду надала клопотання, в якому просила витребувати з Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП№62594748, яке відкрито 17.07.2020 року на підставі судового наказу №522/7957/20, виданого Приморським районним судом м.Одеси 25.05.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів. Зазначене клопотання просила розглядати за відсутністю сторони заявника.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року дане клопотання про витребування доказів було розглянуто та задоволено. По справі оголошено перерву до 11.11.2021 року.

У судовому засіданні 11.11.2021 року в якості заінтересованої особи було залучено до справи ОСОБА_2 ; розгляд справи був відкладений на 08.12.2021 року для належного сповіщення сторін.

Витребувані докази були надані до суду 10.11.2021 року, 12.11.2021 (а.с.35-93, а.с.96-154).

Ухвалою суду від 16.11.2021 року було розглянуто та задоволено клопотання представника заявника; витребувано у ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) для огляду в судовому засіданні оригінал контракту найму моряка на ім`я ОСОБА_1 , датований ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні 08.12.2021 року була присутня представник заявника ОСОБА_4 , яка подану скаргу підтримала та просила задовольнити, посилаючись на те, що контракту моряка від 19.06.2020 року не існує, ОСОБА_1 у даний час не працював, а тому розрахунок заборгованості по аліментам мав здійснюватися, виходячи із даних про середню заробітну плату працівника по Миколаївській області.

Також була присутня стягувачка ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення скарги та просила відмовити. Посилалась на те, що копія вказаного контракту моряка від 19.06.2020 року наявний у неї в скан форматі; також у неї наявні копія паспорта моряка відповідача,відомості про банківські транзакції з 2018 року, дані стосовно судна, на якому працював боржник. Всі ці копії вона має, оскільки працює 10 років в крюїнгової компанії, послугами якої до недавнього часу користувався скаржник та надавав для працевлаштування в електронному вигляді та деякі є також в загальновідомих реєстрах та сайтах, тому вона володіє інформацією коли моряк йде в рейс , на яке судно («Пума») та про дату його висадки з судна, про досвід роботи та наявність необхідного переліку відповідних документів для роботи на судні, в паспорті моряка судновласник вписує відповідні відмітки про його роботу та по саду на судні. 18.06.2020р. Король поновив всі свої професійні дипломи з метою праці на судні на посаді старшого помічника капітана. До того ж з банківського пере6воду коштів вбачається за 2018р. вбачається, що вони здійснювались перевод з «селері» та є назва судна, що можливо порівняти і з паспортом моряка. З свіфт-переводу по зарплаті вбачається, що 22.07.2020р. йому прийшов перевод коштів від компанії «Блюменталь». Згодом він перевів рахунок на родича. Уоли вони жили разом. То після розірвання відносин у неї залишився ксерокс паспорту моряка. Також повідомила, що 02.03.2020р. Король сильно її побив, у зв`язку з чим вона перебувала в лікарні та порушено кримінальне провадження. Просить відмовити у скарзі.

За клопотання представника заявника, з наданням часу на ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи було відкладено на 20.12.2021 року.

Розгляд справи 20.12.2021 року був відкладений за клопотанням представника заявника, за згоди стягувача, на 13.01.2022 року.

У судовому засіданні 13.01.2022 року була присутня представник заявника ОСОБА_4 , яка подану скаргу підтримала та просила задовольнити. Стягувачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти скарги та просила відмовити.

Представник Інгульського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, за згоди присутніх у судовому засіданні сторін, з урахуванням ст. 450 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відділу ДВС, сповіщеного належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із наданих суду копії матеріалів виконавчого провадження № 65831861 вбачається, що на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває судовий наказ №522/7957/20, виданий Приморським районним судом м. Одеси 25 травня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня подачі заяви до суду, тобто з 19 травня 2020 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавче провадження було відкрито постановою від 17.07.2020 року (а.с.42).

Суд вбачає, що до 16.04.2021 року розрахунок заборгованості по аліментам здійснювався державним виконавцем, виходячи із розміру про середню заробітну плату працівника по Миколаївській області.

Заявою від 18.03.2021 року ОСОБА_2 просила при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів врахувати, що боржник ОСОБА_1 працює за кордоном на посаді старшого помічника капітану на судах за контрактом (копію якої долучила до заяви) та надала до заяви Swiftзаробітної плати (а.с.70-76).

У подальшому, 14 травня 2021 року, 11 червня 2021 року, 25.08.2021 року, 01.10.2021 року державним виконавцем Чмих Л.В. було здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам із урахуванням заяви стягувача від 18.03.2021 року (а.с.90, 92).

Зокрема станом на 25.08.2021 року державним виконавцем було визначено, що заборгованість ОСОБА_1 за аліментами становить 96 768, 56 грн. (а.с.90).

Згідно даного розрахунку вих. №70316 від 25.08.2021 року, вбачається, що при визначені розміру заборгованості по аліментам державний виконавець виходив із наступного розміру заробітної плати боржника, зокрема, за липень 2020 року 166 542, 60 грн., за серпень 2020 року 164 769 грн., за вересень 2020 року 165 370, 80 грн., за жовтень 2020 року 168 690 грн., за листопад 2020 року 106 805, 46 грн..

Звертаючись до суду з дійсною скаргою, представник заявника просила визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментам за період із липня 2020 року по листопад 2020 року та зобов`язати державного виконавця Чмих Л.В. виконати обчислення заборгованості у аліментах у виконавчому провадженні № 62594748 від 17.07.2020р. без урахування інформації, яка міститься в копії контракту моряка від 19.06.2020 року.

Вирішуючи справу суд виходить із наступного.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок визначення розміру аліментів врегульовано Сімейним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Згідно із частинами першою, третьою, восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За змістом пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

При цьому, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження (пункт 3 розділу XVI Інструкції).

За правилами статті 195 СК України у діючій редакції (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

У відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ч.13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

У матеріалах справи виконавчого провадження ВП №62494748 наявна копія контракту найму моряка на ім`я ОСОБА_1 , яка була надана стягувачкою, датою підписання 19.06.2020 року (а.с.73), згідно якого вказано, що ОСОБА_1 наймається на посаду першого помічника, на судно PUMA Прапор: Кайманові острови; термін найму 4+1 місяці; заробітна плата на місяць 6000 дол. США..

Дійсність даного контракту заявником чи його представником належним чином не спростовано. При цьому, за розглядом справи судом встановлено ухилення сторони заявника щодо представлення суду копії паспорту моряка за цей період. Доказів на спростування його праці на посаді першого помічника, на судні PUMA Прапор: Кайманові острови, не надано.

За викладеного, суд приходить до висновку, що заявником належним чином не спростовано правомірність здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами за період із липня 2020 року до листопада 2020 року. Не надано доказів того, що ОСОБА_1 не працював за визначений строк моряком.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що саме до обов`язків державного виконавця належить складання довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, судом при перевірці розрахунку заборгованості не встановлено порушень чи помилок, в судовому засіданні не виявлено порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги.

За викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. 15-16 ЦК України, ст. 1, 2, 18, 71, 74 ЗУ «Про виконавче провадження»,ст.ст.2, 4, 10-12, 43, 48, 76, 81, 89, 223, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чмих Людмила Василівна, стягувач ОСОБА_2 , на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18.01.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі