Справа № 161/3046/21 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/36/22 Категорія: 19 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцької міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсним рішення та державного акта направо власності на земельну ділянку за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_6 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію.

Вимоги мотивує тим, що 23.02.2018 року ним на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 . При цьому, власниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Вказує, що зазначений будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0591 га і в 2009 році ТзОВ «Технічне бюро кадастру» було виготовлено технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

В подальшому, 30.09.2009 року рішенням Луцької міської ради №47/41 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надання в оренду» передано безоплатно у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0335 га, що розташована по АДРЕСА_3 , а 23.11.2010 року управлінням Держкомзему у м. Луцьку видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ№ 085629.

Проте, відповідно до висновку експерта №3 судової земельно-технічної експертизи від 29.01.2021р., на земельній ділянці, яка належить відповідачам, розташована частина його квартири, зокрема кімната №1-6, площа такого накладання 3,9 кв.м. Тобто, Луцька міська рада передала у власність відповідачам земельну ділянку під частиною його квартири.

А тому, вважає таке рішення Луцької міської ради від 30.09.09 №47/41 незаконним і таким, що порушує його права.

Просить визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради від 30.09.09 №47/41 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надання в оренду» в частині п.62 щодо передачі безоплатно у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0335 га, що розташована по АДРЕСА_3 .

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №085629, виданий 23 листопада 2010 року відповідачам на вказану земельну ділянку, а також скасувати запис в Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :31:096:0014, площею 0,0335 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована: АДРЕСА_3 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області віл 29 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради від 30.09.09 №47/41 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надання в оренду» в частині п.62 щодо передачі безоплатно у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0335 га, що розташована по АДРЕСА_3 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №085629, виданий 23 листопада 2010 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0335 га, кадастровий номер :31:096:0014, що розташована по АДРЕСА_3 .

Стягнуто з Луцької міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування запису в Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :31:096:0014, площею 0,0335 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована: АДРЕСА_3 , прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та не застосовано норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не враховано висновки Верховного Суду.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Головне управління Держгеокадастру у Волинській області просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши представника позивача та представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.02.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 6). Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 14). є співвласниками квартири АДРЕСА_2 (а.с.14).

Згідно рішення Луцької міської ради №47/41 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надання в оренду» від 30.09.2009 року передано безоплатно у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0335 га, що розташована по АДРЕСА_3 (а.с. 37).

23.11.2010 року управлінням Держкомзему у м. Луцьку видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ№ 085629 (а.с. 38).

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до статті 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, передбачена безоплатна передача у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування саме жилого будинку, господарських будівель, а не квартири.

Як вбачається з свідоцтва на право власності на житло від 19.01.2006 р., технічного паспорта, відповідачі на даний час та момент прийняття оскаржуваного рішення є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , а не будинку.

При цьому, як слідує з технічних паспортів на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, житловий будинок, в якому розміщена належні позивачу та відповідачам квартири є двохквартирним і вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0591 га.

Отже, за таких обставин, Луцька міська рада оскаржуваним рішенням протиправно передала у власність відповідачам земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0335 га, під окремою квартирою в двоквартирному житловому будинку, хоча така передача Земельним кодексом України не передбачена.

Водночас, як убачається з висновку експерта №3 судової земельно-технічно експертизи від 29.01.2021 року частина квартири АДРЕСА_6 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , розташована в межах частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею0,0335 га, кадастровий номер :31:096:0014 по АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №085629 (а.с. 46-49).

Тобто, оскаржуваним рішенням Луцька міська рада передала у власність відповідачам земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку під частиною квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , чим порушуються його законні права та інтереси.

Відповідно до статті 42 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. У разі знищення (руйнування) багатоквартирного будинку майнові права на земельну ділянку, на якій розташовано такий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, зберігаються за співвласниками багатоквартирного будинку.

Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України слідує, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року у справі № 263/68/17.

Згідно ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату видачі спірного державного акту) передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Державний акт на право власності на земельну ділянку - це документ, який засвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого такий акт виданий.

Оскільки рішення Луцької міської ради від 30.09.09 №47/41 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надання в оренду» підлягає скасуванню, то судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що спірний державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі вказаного рішення Луцької міської ради, також є недійсним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про скасування запису в Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, то суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні даної позовної вимоги, виходив з того, що дана вимога заявлена передчасно, так як рішення суду про скасування державного акту є підставою для цього.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки позивач не позбавлений права звернутися з заявою про скасування реєстрації земельної ділянки та скасування запису в Поземельній книзі.

Доводи апеляційної скарги позивача є власним трактуванням чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_6 були предметом дослідження судом першої інстанції, і їм суд дав правову оцінку в рішенні суду.

Таким чином рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367,374,375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2022 року.

Головуючий

Судді :