ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

ознайомившись з апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Не погодившись з указаним рішенням суду, Державна казначейська служба України 16 травня 2022 року подала апеляційну скаргу, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого ст.354 ЦПК України. При цьому апелянт звернувся з проханням про його поновлення з тих підстав, що про ухвалення оскаржуваного рішення стало відомо лише 03 травня 2022 року, при надходженні заяви про виконання виконавчого листа, що підтверджується заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Матеріалами справи встановлено, що підтверджуються обставини, на які посилається відповідач, як на підставу для поновлення процесуального строку. Враховуючи те, що апелянт звернувся з апеляційною скаргою у межах тридцятиденного строку з моменту ознайомлення з рішенням суду, строки на апеляційне оскарження підлягають поновленню, оскільки вони пропущені з поважних причин. Однак, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідач в апеляційній скарзі заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з введенням воєнного стану та необхідністю виплати заробітної плати при наявному скрутному матеріальному стані на підприємстві.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, слід зазначити наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Разом з тим національне законодавство встановлює механізм відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Так відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, положеннями вищезазначеного Закону не передбачено можливості звільнення або розстрочення сплати судового збору для юридичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №641/3706/19.

У звязку з наведеними обставинами клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Так, частиною 4 статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6532,50 грн за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. Подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0004628, Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (м. Дніпро) (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням десятиденного терміну з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити Державній казначейській службі України процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року .

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали суду апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Судді: Н.М.Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида