Справа № 161/2625/22
Провадження № 2/161/1942/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2022 року позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача. Відповідач є сином померлою та спадкоємцем першої черги за законом.

За життя спадкодавець склала заповіт у якому розпорядилася все належне їй майно заповісти позивача.

Оскільки позивач не була обізнана про наявність заповіту, вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці.

Позивач у судове засідання не прибула, але у позові просить суд слухати справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві позов визнав та просить суд слухати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 (далі спадкодавець) (а.с.8).

Відповідач є сином спадкодавця (батьком позивача) та єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

За життя, а саме 20 березня 2000 року, спадкодавець склала заповіт у якому розпорядилася житловий будинок з надвірними будівлями, який належить їй, приватизовану земельну ділянку розмірі 0,85 га, земельний частку (пай), який належить їй на підставі сертифікату серії ВЛ №0169325 від 25 березня 1997 року, заповісти позивачу (а.с.7).

З матеріалів справи слідує, що жоден зі спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, спадкова справа не заводилися, у зв`язку з цим нотаріусом і не здійснювалися будь-які дії стосовно закликання спадкоємців до спадкування, в тому числі і за заповітом.

Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого спадкодавця закінчився 09 листопада 2020 року.

Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат», Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

В розглядуваному випадку, судом встановлено, що позивач не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. З цих міркувань суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення її додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року №565/1145/17.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позов повністю та визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці.

Керуючись ст.265 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Садів Луцького району Волинської області, у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений та підписаний 25 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк