Справа №464/3016/21
пр № 2/464/276/22
У Х В А Л А

26 травня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

за участі:

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів Феник Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 464/3016/21 за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради Міського голови, Львівської міської ради Виконавчого комітету, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконною приватизації квартири,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати частково недійним та скасувати розпорядження міського голови № 600 від 13 листопада 1999 року «Про затвердження розпорядження голови Галицької районної адміністрації від 12 листопада 1999 року № 1060 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині ОСОБА_3 та визначити частково недійсним свідоцтво про право на власності на квартиру № НОМЕР_1 від 13 листопада 1999 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів в частині зазначення як співвласника ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 24 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Представником позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні подано заяву про збільшення позовних вимог, виклавши у такій редакції:

-визнати недійним та скасувати розпорядження міського голови № 600 від 13 листопада 1999 року «Про затвердження розпорядження голови Галицької районної адміністрації від 12 листопада 1999 року № 1060 «Про передачу квартир у власність громадян» в частині ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

-визнати повністю недійсним свідоцтво про право на власності на квартиру № НОМЕР_1 від 13 листопада 1999 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , проведену на підставі свідоцтва про право на власності на квартиру № НОМЕР_1 від 13 листопада 1999 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядження міського голови № 600 від 13 листопада 1999 року.

Учасники справи просили прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Зі змісту ч.2 статті 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року (справа № 922/404/19) виклав висновок, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Ураховуючи наведене, суд приходить висновку, що правові підстави для прийняття заяви зі зміненими вимогами відсутні, оскільки за такою заявою заявляється нові вимоги, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Г.О.Шашуріна