Житомирський апеляційний суд
Справа №296/132/16-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.

у цивільній справі №296/132/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом. Просили визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради 35 сесії 5-го скликання №1094 від 06.11.2009 в частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0432га. В обґрунтування поданого позову зазначали, що Ресінська- ОСОБА_5 є власником:

- 1/4 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі продажу АЕТ №200723 від 24.01.1981р.;

- земельної ділянки площею 0,0239га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №045808.

ОСОБА_1 є власником 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,0303га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №045808, який видано 20.09.2007 на підставі рішення 13 сесії Житомирської міської ради №321 від 01.08.2007.

15.11.2007 ОСОБА_3 прийняла в дар 5/12 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В червні 2014 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . До позовної заяви було додано рішення Житомирської міської ради 35 сесії 5-го скликання №1094 від 06.11.2009, яким було вирішено безоплатно передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0432га. по АДРЕСА_1 . Тобто, про існування рішення Житомирської міської ради №1094 від 06.11.2009 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 дізналися під час розгляду справи в суді за позовом ОСОБА_3 . Тому вважають, що строк звернення до суду на оскарження рішення Житомирської міської ради №1094 від 06.11.2009 пропустили з поважних причин.

В додатку №1 до рішення Житомирської міської ради №1094 від 06.11.2009 як підставу про надання земельної ділянки вказано рішення 13 сесії №321 від 01.08.2007, яким вирішено передати ОСОБА_1 земельну ділянку для приватизації і дане рішення ніяким чином не стосується ОСОБА_3 .

Враховуючи частки співвласників на спільне домоволодіння по АДРЕСА_1 , право користування земельною ділянкою у ОСОБА_3 має відповідати 5/12 ідеальних частин житлового будинку, що становить 0,0406га. При прийнятті відповідачем рішення №1094 від 06.11.2009 про надання ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 0,0432га. не було враховано ідеальних часток співвласників домоволодіння. Позивачі вважають, що їх було позбавлено права розпоряджатися належними частками земельної ділянки.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що предметом спору є скасування рішення Житомирської міської ради 35 сесії 5-го скликання №1094 від 06.11.2009 року. Вищезазначене рішення приймалося Житомирською міською радою, яка порушила його права при прийнятті оскаржуваного рішення і є відповідачем у даній справі. ОСОБА_3 приймала участь у даній справі в статусі 3-ї особи і могла звернутися до суду в цій же справі із самостійною вимогою як третя особа, якщо вважала, що її права порушуються. Проте, таких вимог вона не заявила на протязі всього тривалого часу розгляду даної справи в суді.

Вважає, що порушено принцип цивільного законодавства щодо ефективного захисту його порушених прав та справедливий судовий розгляд.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 04.02.1981 на підставі договору купівлі-продажу придбала у власність 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 155- 156, т.1).

Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ ЖТ №045808, виданого на підставі рішення Житомирської міської ради №40 від 18.07.2002, ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0239га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.6 т.1).

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1995 набув у власність 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 9 т.1).

ОСОБА_1 на підставі рішення 13 сесії Житомирської міської ради від 01.08.2007 №321 передано у власність 0,0303га. земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №799539 від 20.09.2007 (а.с.7, 108- 110 т.1).

ОСОБА_3 є власником 5/12 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 15.11.2007 (а.с.10, 66- 67 т.1).

Рішенням 35 сесії 5-го скликання Житомирської міської ради від 06.11.2009 №1094 ОСОБА_3 на підставі рішення 13 сесії Житомирської міської ради від 01.08.2007 №321 передано у власність 0,0432га. земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.158 т.1).

Згідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог(пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК у відповідній редакції).

Системний аналіз статей 51, 175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст.51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При вирішенні питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

При пред`явленні позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

В даному випадку судом встановлено, що предметом спору у справі є визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради 35 сесії 5-го скликання №1094 від 06.11.2009 в частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0432га.

Позов пред`явлено виключно до Житомирської міської ради, і не залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 , яка має безпосередній матеріально-правовий інтерес у вирішенні даного спору. Так, у випадку скасування оскаржуваного рішення Житомирської міської ради, ОСОБА_3 буде позбавлена права власності на земельну ділянку.

Разом із тим, позивач у цій справі клопотань про залучення до участі у справі ОСОБА_3 як співвідповідача не заявляв.

Залучення ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи не може бути взято до уваги, оскільки процесуальний статус відповідача та третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позов пред`явлено до неповного кола осіб, яких оскаржуване рішення Житомирської міської ради безпосередньо стосується, позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлено клопотання про залучення у справу як співвідповідача ОСОБА_3 , на яку поширюються наслідки скасування оскаржуваного рішення, а тому у задоволенні позову обгрунтовано відмовлено.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але із залученням до справи всіх належних відповідачів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: