Ухвала

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 201/5877/19

провадження № 61-3434ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтовано тим, що з 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали і були зареєстровані разом із бабою ОСОБА_6 та дідом ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 . У 2004 році позивачка переїхала до свого співмешканця ОСОБА_8 та проживала там із дітьми, але з 2017 року вона проживає за місцем своєї реєстрації. У 2016 році відповідачка виїхала з вказаного будинку. У вересні 2017 року бабуся ОСОБА_6 оформила договір дарування на цей будинок на позивачку. Дід ОСОБА_7 на той час вже помер. Власником вказаного будинку є позивачка, але відповідачка без її згоди у 2018 році зареєструвала в цьому будинку свого малолітнього сина ОСОБА_5 . Відповідачка з сином з 2016 року у вказаному будинку не мешкають, втратили право користування цим будинком, але своєю реєстрацією перешкоджають їй вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На цей час відповідачі фактично чинять позивачу перешкоди у користуванні вказаним будинком. На підставі викладеного ОСОБА_3 просила суд визнати ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні та володінні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що позивачка не надала належних доказів непроживання ОСОБА_4 у спірному житловому приміщенні без поважних причин, а також доказів того, що остання чинить їй перешкоди у користуванні власністю.

11 березня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 08 квітня 2022 року касаційну скаргу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Погрібний С. О., Ступак О. В.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху для усунення недоліків, зокрема подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

У травні 2022 року від ОСОБА_3 надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме: заява про поновлення строку на касаційне оскарження а також копії заяви про видачу постанови апеляційного суду та розписки про її отримання.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтована тим, що 01 лютого 2022 року апеляційний суд проголосив вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови ОСОБА_3 отримала в суді першої інстанції, що підтверджується розпискою, копію якої додано до заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року у справі № 21-1438а15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, на думку заявниці, суди попередніх інстанцій неналежно оцінили докази, надані разом із позовною заявою, що підтверджують факт непроживання відповідачів у зазначеному житловому приміщенні (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали справи № 201/5877/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак