ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/910/22
Провадження № 2/210/1048/22
У Х В А Л А

іменем України

"26" травня 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. перевіривши позовну заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Металургійний відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Третя криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та зняття арешту.

Суддя, перевіривши заяву приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду справ, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Вказана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до п. 2 ч. 4 ст.274 ЦПК України, оскільки спір пов`язаний зі спадкуванням, а отже ця категорія справ розглядається виключно за правилами загального позовного провадження, через що представником у ній має бути виключно адвокат.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті ст. 60 ЦПК України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19) та від 3 липня 2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18).

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_2 підписана представником ОСОБА_1 .

На підтвердження повноважень представника позивача долучено нотаріально посвідчену довіреність від 10.11.2021 року, однак документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги до позову не додано.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не може представляти інтереси позивача ОСОБА_2 , оскільки дана справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати,або особою,посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, оскільки позовна заява підписана представником позивача, яка не може представляти його інтереси, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 185, 258-261, 352-354, пп. 15 п. 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Металургійний відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Третя криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та зняття арешту вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стати підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар