Справа № 638/2836/22
Провадження № 2/638/3688/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» про поновлення на роботі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» в якому просить: поновити на роботі заступника медичного директора з поліклінічної розділу роботи та експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня»; стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.04.2022 до дня поновлення на роботі.

Дослідивши матеріали позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України:

- п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову; не містить суми та обґрунтованого розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вказаний період;

- ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у належному розмірі.

У позовній заяві позивач посилається як на підставу звільнення його від сплати судового збору на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10.01.2019 року, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 761/943/18.

В своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1, 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, середній заробіток за час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено, тому суд позбавлений можливості встановити суму судового збору, який підлягає сплаті за таку вимогу.

Квитанції про сплату судового збору в належному розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та, виходячи з ціни позову, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру та надати документ на підтвердження сплати судового збору або документ про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» про поновлення на роботі - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Л.М. Рибальченко