Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2200/20

Провадження № 2/126/39/2022

"12" травня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Бершадської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконним рішення від 22.07.2020 р. № РВ-020 і зобов`язання вчинити дії, скасування запису про державну реєстрацію речового права та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Корнійчук С.А., звернулася до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконним рішення від 22.07.2020 р. № РВ-020 і зобов`язання вчинити дії, скасування запису про державну реєстрацію речового права та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області (за межами населеного пункту), площею 1,7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10 лютого 2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 403.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за № 126/844/19 встановлено та підтверджено належними доказами, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, та вказаним судовим рішення вказано про порушення прав позивача як власника земельної ділянки на встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), і зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_2 ..

Рішенням № РВ-020 від 22 липня 2020 року було відмовлено внести інформацію до ДЗК відносно меж земельної ділянки ОСОБА_2 , так як було встановлено, що має місце накладання на іншу земельну ділянку, а саме № :03:001:0078.

На адвокатський запит, своїм листом від 04 червня 2020 року за № 01- 21/87, Устянська сільська рада, за підписом сільського голови В.В. Фіщук повідомила, що земельна ділянка ОСОБА_2 не передавалася іншим особам, аукціону не було проведено на право оренди. Додатково повідомили, що Устянська сільська рада не володіє інформацією. Достимено знаючи, що земельна ділянка ОСОБА_2 перебуває в масиві іншої земельної ділянки, приховавши цей факт, без аукціону, що є порушенням земельного законодавства, передала земельну ділянку в користування ОСОБА_3 , таким чином у порушення вимог діючого законодавства, позбавили права власності ОСОБА_2 на її приватну земельну ділянку, чим спричинила порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, було встановлено, що Устянська сільська рада 06 лютого 2020 року провела державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, в яку ввійшла і земельна ділянка, що належить на праві власності позивачу.

Розпорядження за № 21 від 13.01.2003 року Бершадської РДА та вищевказаний Державний акт в судовому порядку не визнавались протиправними (недійсними) та не скасовувались.

Відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками позивач звернулася до ФОП ОСОБА_4 з метою встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Позивач є власником вказаної земельної ділянки, право якої не припинено у встановленому законом порядку, та відповідно до вимог закону має право на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що також підтверджується постановою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року, яка на даний час не оскаржена, і набула законної сили, а тому обставини зазначені в ній мають бути враховані учасниками справи, та судом, оскільки в іншому випадку буде мати місце порушення принципу правової визначеності.

З метою виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року, в ході численних звернень до різних органів та установ державної влади, було встановлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності позивачу ввійшла до земельної ділянки, яка була сформована в порушення вимог Закону України «Про Державний земельних кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, і якій присвоєно кадастровий номер: :03:001:0078, що розташована на території села Устя Бершадського району Вінницької області і має площу 15 га.

Окрім того, було встановлено, що Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області провела державну реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером: :03:001:0078, та з 06 лютого 2020 року виникло речове право - комунальна власність. В подальшому, Устянська сільська рада без проведення аукціону, в порушення вимог ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передала вказану вище земельну ділянку в оренду ОСОБА_3 .. Державна реєстрація права оренди проведена 06 лютого 2020 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) - 35400245.

Вказані дії, призвели до порушення права власності ОСОБА_2 ..

А тому просить скасувати запис про реєстрацію земельної ділянки в Поземельній книзі, яка відкрита при формуванні земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с Устя Бершадського району Вінницької області. Скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с Устя Бершадського району Вінницької області. Визнати незаконним рішення від 22.07.2020 року № РВ-020, та зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести відомості до Державного земельного кадастру відповідно до поданої заяви від 27.09.2018 року (реєстраційний номер ЗВ-018). Скасувати запис про державну реєстрацію речового права від 06 лютого 2020 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 35400187, відносно земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с Устя Бершадського району Вінницької області. Витребувати з Бершадської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН№083652 від 10 лютого 2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за №403, яка належить ОСОБА_2 , з чужого незаконного володіння.

10.11.2020 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить відмовити в їх задоволенні. Вказав, що рішенням Бершадського районного суду від 27.02.2020 року по справі № 126/844/19 цивільний позов ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора Відділу в Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чвертко Р.П. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру було задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 04 жовтня 2018 року.

Зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чвертко Романа Петровича внести відомості (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідно до поданої заяви від 27.09.2018 р. (реєстраційний номер: ЗВ-018).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Головним управлінням була подана апеляційна скарга.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.05.2020 року апеляційну скаргу Головного управління було задоволено частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чвертко Р. П. внести відомості (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідно до поданої заяви від 27.09.2018 р. (реєстраційний номер: ЗВ-018) скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чвертко Р.П. повторно розглянути заяву від 27.09.2018 р. (реєстраційний номер: ЗВ - 018) про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

На виконання рішення суду апеляційної інстанції кадастровим реєстратором у відповідності до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру №1051 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_2 на яку надано рішення РВ- 020 від 23.07.2020 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв`язку з перетином земельної ділянки гр. ОСОБА_2 з ділянкою з кадастровим номером :03:001:0078, площа співпадає на 100%. Згідно пункту 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставою для відмови є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Крім того, відповідно до інформації відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 29.05.2020 року № 429/404-20-0.27 було повідомлено про те, що земельний масив на якому розташована земельна ділянка (пай) гр. ОСОБА_2 ДП «Вінницьким науково- дослідним та проектним інститутом землеустрою» на підставі рішення 33 сесії 6 скликання Устянської сільської ради від 20.10.2014 року було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту) на території с. Устя. По даному проекту землеустрою 25.07.2018 року було надано позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до заяви ДП «Вінницький інститут землеустрою» від 26.12.2019 року ЗВ-019 земельну ділянку площею 15,0000 га було зареєстровано в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:001:0078 та надано витяг з ДЗК НВ-019.

Відповідно даних Державного земельного кадастру реєстрацію іншого речового права (договору оренди) було здійснено 06.02.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, вважають, що дії Головного управління при прийнятті рішення РВ-020 від 23.07.2020 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є правомірними та законними та підстави для його скасування відсутні.

Стосовно позовних вимог про скасування запису про реєстрацію земельної ділянки в Поземельній книзі та скасування в ДЗК реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0078, Головне управління повідомляє, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди гр. ОСОБА_3 відповідав вимогам положень Порядку, крім того в ньому міститься позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як наслідок, Державний кадастровий реєстратор відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, правомірно відмовив у реєстрації земельної ділянки позивачу, оскільки вона накладається на земельну ділянку, яка перебуває в оренді гр. ОСОБА_3 ..

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Як наслідок посадові особи ГУ Держгеокадастру не здійснюють державну реєстрацію або скасування прав на земельні ділянки.

Що стосується зобов`язання Державного кадастрового реєстратора внести відомості (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідно до поданої заяви від 27.09.2018 року, то вважає, що суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте, не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, вважає таку необгрунтованою. В матеріалах позову та в переліку додатків до нього договір про надання правничої допомоги, докази, детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатам, здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог гр. ОСОБА_2 повністю та розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління.

17.11.2020 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Рижавського С.С. у якому вказано, що позовні вимоги ОСОБА_2 відповідач вважає незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Серед іншого зазначено, що доводи позивача виходячи зі змісту позовної заяви ґрунтуються на її власних припущеннях та бажанням позбавити ОСОБА_3 основоположних свобод та гарантій передбачених Конституцією України, зокрема ст. 42 та ст. 43.

Рішенням 33 сесії 6 скликання від 20 жовтня 2014 року Устянської сільської ради ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 15,00 га, для ведення фермерського господарства.

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями виданої головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області відділу у Бершадському районі № 0-2-0.27-320/124-18 від 29.03.2018 року зазначено що земельна ділянка орієнтовною площею 15,00 га, яка відводиться в оренду гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства в межах населеного пункту с. Устя Бершадського району відводиться по формі 6-зем і станом на 01.01.2016 року обліковується - шифр рядка 96, а саме - землі ненадані у власність та постійне користування в межах населеного пункту, Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, землі комунальної власності.

Згідно акту прийому-передачі межових знаків, представником розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення (відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області І.Б. Лялюцька та Устянським сільським головою В.В. Фіщук передано гр. ОСОБА_3 у зберігання межові знаки на земельну ділянку площею 15,00 га. Згідно опису меж від А до Б землі державної власності (дорога), від Б до А землі населеного пункту с. Устя.

Згідно відповіді головного управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області відділу у Бершадському районі № 3-489/0-0.27-930/134-18 від 11.09.2018 року зазначено, що розпорядженням № 21 від 13.01.2003 року громадянці ОСОБА_2 був виданий державний Акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 з порушенням чинного законодавства (ст. 17 ЗКУ). Бершадська РДА не мала відповідних повноважень щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 08365, оскільки земельна ділянка на яку позивачеві був виданий державний Акт запроектована в межах населеного пункту с. Устя Бершадського району.

У 2004 році ОСОБА_2 надала згоду на отримання земельної частки (паю) у іншому місці із земель фермерського господарства «Надія» взамін ділянки, яка була надана на підставі розпорядженням № 21 від 13.01.2003 року. Таким чином 30.11.2012 на підставі розпорядження гр. ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства.

В січні 2004 року саме позивачем було подано заяву до Устянської сільської ради про відмову від земельної частки (паю), яка виділена їй при розпаюванні на підставі розпорядження № 21 від 13.01.2003 року. На підставі поданої позивачем заяви, Устянська сільська рада своїм рішенням 11 сесії 4 скликання від 29.03.2004 року передала земельну ділянку до резервного фонду Устянської сільської ради.

Натомість, Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області скасувавши незаконне розпорядження № 21 від 13.01.2003 року щодо земельної ділянки, яка є предметом розгляду в даній справі, приймає інше розпорядження № 665 від 30.11.2012 року, яким надає іншу земельну частку (пай) вже з більшою площею - 1,9222 га позивачу, якою вона користується на теперішній момент.

Разом з тим ОСОБА_3 було подано відповідні заяви та документи щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства комунальної власності сільськогосподарського призначення для створення фермерського господарства.

Посилання позивача на постанову Вінницького апеляційного суду від 20

року у справі за № 126/844/19 є взагалі безпідставними.

Про порушення майнових прав та інтересів позивача з позовної заяви не випливає, а якщо і зазначено то на рівні домислів, без вмотивованого посилання на норми матеріального права, з порушенням позовної давності, з чого слідує що позивач свідомо вчиняє дії щодо безпідставного скасування правомірної реєстрації права оренди. Будь-які законні докази та обґрунтовані причини щодо задоволення позовних вимог позивача відсутні.

30.11 2021 року від представника позивача адвоката Корнійчука С.А. надійшло заперечення відносно долучених доказів та доводів представника ОСОБА_3 (в порядку ст.43 ЦПК України). Зокрема зазначено, що Розпорядження за № 21 від 13.01.2003 року Бершадської РДА та вищевказаний Державний акт в судовому порядку не визнавались протиправними (недійсними) та не скасовувались. Оцінка вказаним обставинам вже надавалась в іншій цивільній справі, що підтверджується рішеннями суду першої та апеляційної інстанції. Вважає долучені докази ОСОБА_3 такими, що не є належними та допустимими, а тому просить суд при ухваленні рішення у справі відхилити їх через їхню необґрунтованість, та безпідставність.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Корнійчук С.А. позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з підстав, викладених в позові та запереченнях на відзив.

Відповідачі: Державний кадастровий реєстратор Відділу у Бершадському району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, представники Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Бершадської міської ради Вінницької області, в судове засідання не явилися, хоча були завчасно та належним чином повідомлені про час та дату слухання. Будь-яких клопотань про перенесення судового засідання з їхнього боку не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання теж не явився. Його представник - адвокат Рижавський С.С., надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без учасників процесу, що не явилися в судове засідання, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору.

Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню ураховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка розташована на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області (за межами населеного пункту), площею 1,7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10 лютого 2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 403.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за № 126/844/19 встановлено та підтверджено належними доказами, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, та вказаним судовим рішення вказано про порушення прав позивача як власника земельної ділянки на встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), і зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_2 ..

Рішенням № РВ-020 від 22 липня 2020 року було відмовлено внести інформацію до ДЗК відносно меж земельної ділянки ОСОБА_2 , так як було встановлено, що має місце накладання на іншу земельну ділянку, а саме № :03:001:0078.

Своїм листом від 04 червня 2020 року за № 01- 21/87, Устянська сільська рада, повідомила, що земельна ділянка ОСОБА_2 не передавалася іншим особам, аукціону не було проведено на право оренди. Додатково повідомили, що Устянська сільська рада не володіє інформацією. Тобто не зважаючи на те, що земельна ділянка ОСОБА_2 перебуває в масиві іншої земельної ділянки, без аукціону, що є порушенням земельного законодавства, передала земельну ділянку в користування ОСОБА_3 , таким чином у порушення вимог діючого законодавства, позбавили права власності ОСОБА_2 на її приватну земельну ділянку, чим спричинила порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, Устянська сільська рада 06 лютого 2020 року провела державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, в яку ввійшла і земельна ділянка, що належить на праві власності позивачу.

Розпорядження за № 21 від 13.01.2003 року Бершадської РДА та вищевказаний Державний акт в судовому порядку не визнавались протиправними (недійсними) та не скасовувались.

Відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками позивач звернулася до ФОП ОСОБА_4 з метою встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10 лютого 2003 року, право якої не припинено у встановленому законом порядку, отже відповідно до вимог закону має право на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що також підтверджується постановою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року, яка на даний час не оскаржена, і набула законної сили.

З метою виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року, представник позивача було здійснено ряд звернень до органів та установ державної влади, де було встановлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності позивачу ввійшла до земельної ділянки, яка була сформована і якій присвоєно кадастровий номер: :03:001:0078, що розташована на території села Устя Бершадського району Вінницької області і має площу 15 га.

Відповідно до вимог пункту 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17 (провадження № 12-2гс19) зазначено, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 56).

Окрім того, встановлено, що Устянська сільська рада Бершадського району Вінницької області провела державну реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером: :03:001:0078, та з 06 лютого 2020 року виникло речове право - комунальна власність. В подальшому, Устянська сільська рада без проведення аукціону, передала вказану вище земельну ділянку в оренду ОСОБА_3 .. Державна реєстрація права оренди проведена 06 лютого 2020 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) - 35400245.

В судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що їй, як бувшому члену колгоспу, в якому вона проробила близько сорока років, була наділена земельна ділянка, що знаходиться на території Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На цю земельну ділянку їй був виданий Державний Акт. Від цієї земельної ділянки вона ніколи не відмовлялася, знала, що вона в неї є, хоча нікуди не зверталася, щоб зареєструвати своє право власності на землю. Згодом їй стало відомо, що ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства була виділена земельна ділянка, до якої якимось чином увійшла земля, яка була наділена їй. Жодної заяви про відмову від земельної ділянки вона не писала. Підпис на заяві їй не належить. Вона особисто зверталася до ОСОБА_3 та пояснювала, що він користується її землею, просила, щоб він дав їй хоч мішок кукурудзи за користування землею, проте відповідач на її прохання не зважав. Їй повідомили, що нібито в неї є інша земельна ділянка, проте вона її не цікавить, адже хоче повернути свою землю, яку вона заробила своєю працею в колгоспі.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року за клопотанням представника позивача призначено у справі земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером: :03:001:0078, яка має площу 15 гектар, розташована на території села Устя Бершадського району Вінницької області та земельної ділянки, яка має площу: 1,7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10.02.2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 403, розташованої на території села Устя Бершадського району Вінницької області і належить ОСОБА_2 , відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?

09.06.2021 року до суду надійшов висновок експерта від 28.05.2021 № СЕ-19/102-20/16868-ЗТ відповідно якого вказано, що на підставі проведеного дослідження, враховуючи надані матеріали встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0078 площею 15,0000 га на території Устянської сільської ради с. Устя Бершадського району Вінницької області, комунальної власності, яка перебуває в оренді гр. ОСОБА_3 має місце накладення на земельну ділянку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серія ВН № 083652 від 10.02.2003 року, тобто наявне порушення меж. Площа накладання становить 2,1004 га (в т.ч. дві опори ЛЕП - 0,0.014 га) та схематично відображено в Додатку 3, що додається до висновку експерта.

Експерт ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала висновок експерта від 28.05.2021 № СЕ-19/102-20/16868-ЗТ пояснила, що для надання висновку експерта нею були витребувані додаткові матеріали, яких разом з матеріалами цивільної справи, технічної документації, а також програмного забезпечення було достатньо для проведення експертного дослідження. Надала вичерпні відповіді на запитання учасників процесу щодо висновку експертизи. Зазначила, що всі факти виявлені під час дослідження, нею викладені в висновку. Також вказала, що якби в неї була заява ОСОБА_2 про відмову від земельної ділянки № НОМЕР_2 , це ніяким би чином не вплинуло на експертне дослідження. Додатково вказала, що можливо через те, що до 2004 року не було бази ДЗК і коли в базу вносилася інформація щодо земельної ділянки ОСОБА_3 , інформації по земельній ділянці ОСОБА_2 там внесено не було, проте земельна ділянка позивача була повністю сформована, а тому вийшла накладка.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Частиною 1 статті 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Підстави для скасування державної реєстрації визначені ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», зокрема, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок або якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Ведення Поземельної книги врегульовано ст. 25 цього Закону та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Згідно ч. 2 та 4 ст. 25 цього Закону поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п. 57 Порядку Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Згідно п. 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 6 Закону).

За нормами ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки відповідно до норм, встановлених частиною 8 статті 9 та частиною 2 статті 24 Закону.

В постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі за № 718/2257/17 (провадження № 61-34394св18), в оцінці факту володіння та належного способу захисту права власника на земельну ділянку, Верховний Суд застосовує пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), згідно з яким особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

У пункті 114 постанови від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. У пунктах 83-86 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово- правовому характеру віндикаційного позову та приводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, суперечать конструкції захисту прав добросовісного набувача, не відповідають нормам права, які побудовані на оцінці балансу інтересів між власником, який втратив володіння майном, та добросовісним набувачем, а отже є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 р. у справі за № 910/3009/18 (провадження № 12- 204гс19).

Отже, встановивши, що Устянська сільська рада зареєструвала за собою право комунальної власності на вищевказану земельну ділянку, до складу якої і ввійшла земельна ділянка ОСОБА_2 , суд вважає, що є всі законні підстави витребувати майно з її незаконного володіння, що буде відповідати ефективному способу захисту порушеного права позивача.

Також в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі за № 385/344/16-ц, зазначено, що в разі не підписання договору оренди земельної ділянки позивач не позбавлений права заявити вимогу про усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки або скасування запису про державну реєстрацію речового права. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. постанову ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, п. 96).

При цьому, договір оренди земельної ділянки, який укладений Устянською сільською радою та ОСОБА_3 суперечить загальним засадам цивільного законодавства України, зокрема і ст. 3 та ст. 203 ЦК України, та порушує права власності ОСОБА_2 ..

Зокрема, в статті 3 ЦК України зазначено, що загальними засадами цивільного законодавства є:1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу -охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах.

Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Суд приходить до переконання, що внаслідок виділення земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :03:001:0078 площею 15,0000 га на території Устянської сільської ради с. Устя Бершадського району Вінницької області, яка перебуває в оренді гр. ОСОБА_3 має місце порушення межі земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серія ВН № 083652 від 10.02.2003 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем та його представником доведено належними та допустимими доказами обставини, які підлягають доказування в межах даного позову, а саме те, що позивач ОСОБА_2 на даний час є власником спірної земельної ділянки, на даний час державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652, виданий ОСОБА_2 не скасований, також є чинним розпорядження № 21 від 13 січня 2003 року Бершадської районної державної адміністрації, на підставі якого виданий вказаний державний акт, та те, що спірне майно вибуло з її володіння поза її волею, а тому необхідно витребувати з Бершадської міської ради Вінницької області (яка є правонаступником Устянської сільської ради Бершадського району), від ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10 лютого 2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 403, яка належить ОСОБА_2 , з чужого незаконного володіння.

Аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 року у справі за № 466/8649-16-ц (провадження № 14- 93цс20).

В зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76- 81, 82, 89, 95, 133, 137, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 328, 387 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Бершадської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування запису в Поземельній книзі, скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконним рішення від 22.07.2020 р. № РВ-020 і зобов`язання вчинити дії, скасування запису про державну реєстрацію речового права та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Скасувати запис про реєстрацію земельної ділянки в Поземельній книзі, яка відкрита при формуванні земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с Устя Бершадського району Вінницької області.

Скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с. Устя Бершадського району Вінницької області.

Визнати незаконним рішення від 22.07.2020 року № РВ-020, та зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести відомості до Державного земельного кадастру відповідно до поданої заяви від 27.09.2018 року (реєстраційний номер ЗВ-018).

Скасувати запис про державну реєстрацію речового права від 06 лютого 2020 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 35400187, відносно земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :03:001:0078, площу 15 гектар, розташовану в с. Устя Бершадського району Вінницької області.

Витребувати з Бершадської міської ради Вінницької області, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.7953, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 083652 від 10 лютого 2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 403, яка належить ОСОБА_2 , з чужого незаконного володіння.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь