Справа № 527/2662/21
провадження 2/527/109/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурбиги Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2662/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В своїй заяві позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, проте у даному будинку не проживає. Як власник вона утримує будинок та оплачує комунальні послуги, а реєстрація відповідача у домоволодінні не дає їй змоги отримувати державні пільги на оплату вказаних послуг.

Посилаючись на викладене, на порушення прав власника, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до копії Договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 27 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Джусь С.В. зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.09.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 723 та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 27479955 від 29.09.2010 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки № 02-36.13/808 від 10.09.2021 наданої виконавчим комітетом Глобинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не родич.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.09.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більше десяти років не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку, позбавлена права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстрований ОСОБА_2 , який не проживає в ньому, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 211, 223, 258, 259, 263, 265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлений 20.05.2022 року.

Суддя А. В. Павлійчук