РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.

за участю секретарів Перебайло А.О, Конюшок Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Василеги Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -

встановив:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь вартість 1/2 частини автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску у розмірі 95 490,00 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позову зазначено, що з 28.09.1996 року по 06.04.2020 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти ними було придбано автомобіль «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем. До теперішнього часу зазначений автомобіль перебуває у повному володінні, користуванні та розпорядженні відповідача ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією добровільного поділу автомобіля, проте отримувала відмову. Вказує, що вартість автомобіля згідно висовку №024-21 від 22.03.2021 року експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності-фізичної особи підприємця визначено ринкову вартість автомобіля марки «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, колір бежевий, об`єм двигуна 1598 см.куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 190 980,00 грн., та 1/2 частина від якої становить 95 490,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь в порядку розподілу майна подружжя.

Рух справи у суді

29.04.2021 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

13.05.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 , після усунення недоліків які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 16.06.2021р.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 09 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Стислий виклад позиції сторін щодо предмету спору.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав, в подальшому просила справу розглянути без її участі, на задоволені позову наполягала.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що відповідно до проведеної на його замовлення оцінки транспортного засобу його вартість станом на 26.08.2021 рік складає 142 548,00 грн, 1/2 якої він готовий сплатити позивачці. Вказував, що саме ця оцінна вартість відповідає дійсної вартості автомобіля, оскільки вона зроблена за результатами технічного огляду автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, який він надавав для огляду суб`єкту оціночної діяльності для проведення дослідження. Позивачка до відповідача з проханням надати автомобіль з метою здійснення його оцінки не зверталась, а самостійно провела таку оцінку без огляду автомобіля, у зв`язку з чим він не погоджується з такою вартістю автомобіля.

Представник відповідача підтримав пояснення відповідача та додав, що оскільки позивачка не згодна на отримання 1/2 вартості автомобіля виходячи з суми 142 548,00 грн, тому вони з відповідачем просять визнати за кожним із подружжя по 1/2 частці у праві власності на зазначений автомобіль без його реального поділу.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В подольшому просили розглянути справу без їх участі.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 28.09.1996 року сторони зареєстрували шлюб та рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06 квітня 2020 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Під час шлюбу, сторони придбали автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, колір бежевий, об`єм двигуна 1598 см.куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 03.08.2011 року на ім`я відповідача - ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 автомобіль «RENAULT FLUENCE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску зареєстровано за ОСОБА_2 з 03.08.2011 року (а.с.82).

Згідно експертного висновку № 024-21 про оцінку транспортного засобу від 22.03.2021 року, ринкова вартість автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, - станом на дату оцінки складає суму в розмірі 190 980,00 грн. (а.с.13-15).

Згідно звіту № 139 про оцінку транспортного засобу від 26.08.2021 року, проведеного на замовлення відповідача ОСОБА_2 , ринкова вартість автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, - станом на дату оцінки складає 142 548,00 грн. (а.с.75-85).

Факт того, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя сторонами не заперечувався. Позивач просив стягнути на її користь грошову компенсацію 1/2 частину вартості спірного автомобіля, відповідач в свою чергу, погоджувався сплатити 1/2 вартості спірного автомобіля, проте сторони не домовилися щодо вартості автомобіля який підлягає розподілу. З огляду нате що подружжя не дійшло згоди щодо вартості майна яке підлягає поділу, відповідач просив визнати за кожним із подружжя по 1/2 частці у праві власності на зазначений автомобіль без його реального поділу.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль марки «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, колір бежевий, об`єм двигуна 1598 см.куб, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 03.08.2011 року на ім`я відповідача - ОСОБА_2 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу.

Обставини справи про те, що автомобіль є спільним сумісним майном визнаються сторонами, підтверджуються матеріали справи, що відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та статею 372 ЦК України.

Суд зазначає, що поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта статті 71 СК України).

Системне тлумачення положень статті 69, 70, 71 СК України дає підстави застосовувати такий спосіб поділу майна, як поділ речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Суд зазначає, що за відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України дає підстави дійти висновку, що згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача у цій справі) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача у цій справі) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого у відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь 95 490, 00 грн компенсації в рахунок 1/2 частини автомобіля, відповідач погоджувався на такий спосіб поділу майна та на виплату компенсації, але виходячи з висновку про вартості майна зробленого на його замовлення у розмірі 142 548,00 гривень, оскільки він був зроблений шляхом технічного огляду автомобіля суб`єктом оціночної діяльності. З огляду нате що подружжя не дійшло згоди щодо вартості майна яке підлягає поділу, відповідач просив визнати за кожним із подружжя по 1/2 частці у праві власності на зазначений автомобіль без його реального поділу.

Слід зазначити, що основним завданням суду при вирішенні спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто здійснення судом своєї базової функції - ухвалення обов`язково рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися.

Отже визнавши ідеальні частки подружжя у цьому майні, і залишивши майно у спільні частковій власності подружжям без його реального поділу, суд не припинить спір між подружжям, а тому суд доходить висновку про необхідність поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини спірного автомобіля, виходячи з оцінки транспортного засобу від 26.08.2021 року, зробленої на замовлення відповідача ОСОБА_2 , згідно якої ринкова вартість автомобіля «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, - станом на дату оцінки складає - 142 548,00 грн. (а.с.75-85).

Визначаючи вартість вказаного автомобіля, суд взяв до уваги висновок про вартість майна наданого у звіті №139 від 26.08.2021 року (а.с.75-85), з огляду на те, що висновок №024-21 про оцінку транспортного засобу від 22.03.2021 року, наданий позивачем, було зроблено без фактичного огляду спірного автомобіля, виходячи з середньої ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля, за умови технічної справності та комплектності на дату оцінки (зв. сторона а.с.13), а відтак зазначений висновок не можна вважати повним та об`єктивним, а тому не може бути гарантією справедливої сатисфакції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач не погоджуючись з оцінкою вартості автомобіля, надану відповідачем, не навів суду відповідних мотивів, та не надав належних доказів на спростування такої вартості автомобіля. Клопотань про призначення товарознавчої експертизи спірного автомобіля сторонами не заявлялось.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу - «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 71274, 00 грн.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 2862,90 грн, з яких 1954,90 за позовні вимоги майнового характеру та 908 грн за позовні вимоги немайнового характеру. Позовні вимоги немайнового характеру задоволено в повному обсязі. Позовні вимоги майнового характеру задоволено частково в сумі 71 274,00 грн., що відповідає 75% від ціни позову, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в розмірі 2374,18 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 139, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу «RENAULT FLUENCE», 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 71 274,00 (сімдесят одна тисяча двісті сімдесят чотири) гривень 00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2374,18 (дві тисячі триста сімдесят чотири) грн. 18 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецьк, громадянка України, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Я.М.Подоляк