Єдиний унікальний номер: 379/48/22
Провадження № 2/379/118/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2022 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказана вимога закону позивачкою не дотримана.

У своїх позовних вимогах позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 215 901,99 грн, моральну шкоду в сумі 150 000,00 грн та витрати по наданню правничої допомоги. Посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити її від сплати судового збору.

Положенням п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказаною нормою закону передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору виключно за вимогу про відшкодування матеріальних збитків, що завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Разом із цим, ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже , збитки це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди.

Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Тому необхідно розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди.

Разом із цим, як вбачається з позовної заяви, позивачкою заявлено вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, посилання у позові на звільнення позивачки від сплати судового збору відповідно до положень п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за вимогу про стягнення моральної шкоди є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір за цю вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлюються у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить, виходячи із ціни позову за вимогу про стягнення моральної шкоди).

Враховуючи вищевикладене, позивачці необхідно надати суду платіжний документ на підтвердження сплати в дохід державного бюджету судового збору в сумі 1500,00 грн - за заявлену нею позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру (1 відсоток від 150 000,00 грн заявленої суми моральної шкоди).

Вищезазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами:

населений пункт - Таращанська міська ТГ; отримувач - ГУК у Київській області /Таращанська міс/22030101; код отримувача ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) -UA0010850; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Відповідно до частин 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору та надасть суду відповідний платіжний документ, - позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведені вище недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне надати позивачці десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків у спосіб:

- сплати судового збору у розмірі 1 500 грн за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди за вищезазначеними реквізитами та надання суду платіжного документа на підтвердження такої сплати.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 4, 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням - залишити без руху та надати позивачці десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.

Роз`яснити позивачці, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, - позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України http://tr.ko.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 17.01.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко