Справа № 214/9543/21
2-з/214/20/22
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

14 січня 2022 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву подану позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді цивільна справа № 214/9543/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «УКРСИББАНКУ» про порушення прав боржника кредитором стосовно обов`язкової реструктуризації кредитної заборгованості у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року №1381-ІХ та відшкодування шкоди, заподіяної його неправомірними діями на підставі ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

До канцелярії суду надійшла заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка 14.01.2022 року передана на розгляд раніше визначеному складу суду судді Ткаченкові А.В., в якій вони просять забезпечити позов шляхом заборони Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби управління юстиції реєструвати на іншого власника право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , та звільнити їх від сплати судового забору за подання зазначеної заяви.

В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 12.11.2021р. вони звернулися з позовною заявою про порушення прав боржника кредитором стосовно обов`язкової реструктуризації кредитної заборгованості у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року № 1381-ІХ та відшкодування шкоди, заподіяної його неправомірними діями на підставі Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначають, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304-УН від 07.06.2014 року, дія якого поширювалася на їх з банком відносини, надавав право судам застосовувати мораторій на стягнення іпотечного єдиного житлового майна позичальника до періоду прийняття нового закону, яким будуть врегульовані питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Тому саме з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року № 1381-ІХ, дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304-УІІ від 07.06.2014 року закінчилася 23.09.2021 року.

Таким чином, з 24.09.2021 року поточний кредитор - АТ «УкрСиббанк», відмовивши їм в обов`язковій реструктуризації кредитної заборгованості, має можливість в судовий або позасудовий спосіб перереєструвати на свою користь вищезазначену квартиру, в якій вони проживають і яка є єдиним їх житлом.

Якщо реєстрація права власності на нерухомість у відповідному Реєстрі відбудеться й буде перенесено повноваження власника з ОСОБА_1 на іншого власника, а їх висновки, що зроблені у позові й підкріплені законом є вірними, то абсолютні права вочевидь будуть порушені, а захистити їх за допомогою сформованого або будь-якого іншого позову буде неможливо.

Таким чином, вважають, що забезпечення позову на стадії відкриття цивільної справи є єдино можливим способом дати можливість скористатись правовим механізмом, визначеним Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року № 1381-IX, який має вирішити фінансові питання кредиторів з позичальниками та останнім залишитись у своєму єдиному житлі.

Щодо звільнення від сплати судового збору зазначають, що вони звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, як споживачі фінансових послуг, зокрема, й на підставі Закону України "Про захист прав споживачів".

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України "Про судовий збір" та статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів"), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

«Тлумачення статті 5 Закону України "Про судовий збір" та статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" свідчить, що звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції при пред`явленні позову, що пов`язаний з порушенням прав споживача, але й при поданні заяв про забезпечення доказів або забезпечення такого позову» - саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 серпня 2020 р. у справі № 638/6060/18.

Тому просять суд реалізувати їх право в доступі до правосуддя за подання заяви про забезпечення позову шляхом звільнення від сплати судового збору повністю.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Перш, ніж розглядати заяву про забезпечення позову, суд вважає за доцільне вирішити питання щодо звільнення позивачів від сплати судового збору за подання зазначеної заяви.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Однак у ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз норм статті 5 Закону України "Про судовий збір" та статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів"), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 серпня 2020 р. у справі № 638/6060/18.

Тому суд вважає, необхідним клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення їх від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 2,4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідженням змісту та вимог позовної заяви встановлено, що предмет спору стосується реструктуризації кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту 0Д12И8295Д від 07.06.2006 року. На забезпечення виконання якого між ОСОБА_3 та банком укладено договір іпотеки, згідно яким в іпотеку було передано нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

На даний час, в зв`язку з відмовою 24.09.2021 року поточного кредитора - АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в реструктуризації кредитної заборгованості, є підстави вважати, що у АТ «УкрСиббанка» є можливість в судовий або позасудовий спосіб перереєструвати на свою користь вищезазначену квартиру, в якій позивачі проживають і яка є єдиним їх житлом.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим завданнями цивільного судочинства та забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивачів, які вони мають намір захистити при зверненні до суду.

Згідно п.п. 2,4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Саме такий вид забезпечення позову просить застосувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виходячи із характеру спору та змісту пред`явлених ними позовних вимог.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, пред`явлені ними вимогам, у зв`язку з чим вважає необхідним заяву задовольнити та забезпечити позов, пред`явлений ОСОБА_1 , ОСОБА_2 шляхом заборони Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби управління юстиції реєструвати на іншого власника право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Підстав, які б визначали необхідність застосування зустрічного забезпечення позову в порядку ст.154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби управління юстиції реєструвати на іншого власника право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Копію ухвали невідкладно направити Південно-східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) для негайного виконання, а позивачеві та іншим особам, яких стосуються заходи забезпечення позову для відома.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.В. Ткаченко