КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5334/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Київ

Справа № 754/7404/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Сенюта В.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Наталія Олегівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

11 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Подана заява обґрунтована тим, що при постановленні судового рішення не було вирішено питання про компенсацію витрат на правничу допомогу. Позивач подав разом із позовною заявою до суду детальний опис наданих йому послуг адвокатом Цокало Т.М. на підставі Договору № 271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021, що підтверджується квитанцією № 271 від 03.05.2021 на суму 6000,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу 6000 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову немайнового характеру 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року відмовлено позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що позивач разом із позовною заявою подав до суду детальний опис наданих йому послуг адвокатом Цокало Т.М. на підставі Договору №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021 р. Станом на 10.05.2021 позивачем сплачено гонорар адвокату в сумі 6000 грн. в рахунок оплати послуг за Договором №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021, що підтверджується квитанцією №271 від 03.05.2021 р.

Суд не врахував доказів підтвердження наданих послуг адвокатом та керувався власними упередженнями стосовно розміру правничої професійної допомоги адвоката. Детальний опис наданих послуг від 10.05.2021 року до договору №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021 р. містить лише фіксовану оплату за надані послуги, як зазначено за договором №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021 р. у переліку самих послуг. Витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Посилається на правову позицію Верховного Суду щодо розподілу витрат за надану професійну правничу допомогу, яка викладена у постанові від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18.

У відзиві на апеляційну скаргу генеральний директор ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Ревунов Р.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення залишити без змін, посилаючись на те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 6000 грн. не є співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції на підтвердження оплати правової допомоги, а також відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, засобами електронного зв`язку подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 12209, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 004-29137-250912 від 25.09.2012 року в розмірі 9188,87 грн., з яких, 9037,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 101,85 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн.

11 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Подана заява обґрунтована тим, що при постановленні судового рішення не було вирішено питання про компенсацію витрат на правничу допомогу. Позивач подав разом із позовною заявою до суду детальний опис наданих йому послуг адвокатом Цокало Т.М. на підставі Договору № 271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021, що підтверджується квитанцією № 271 від 03.05.2021 на суму 6000,00 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу 6000,00 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову немайнового характеру 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.

22 листопада 2021 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Чечельницька А.О. подала пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 6000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не наданодетальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Крім того, звертає увагу суду, що рішенням від 25 жовтня 2021 року вже стягнуто з відповідача судові витрати в сумі 1362 грн., тому відсутні правові підстави для повторного стягнення коштів на користь позивача у рахунок понесених судових витрат у сумі 1362 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року відмовлено позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не було надано суду детального опису наданих послуг із зазначенням витраченого часу, що унеможливлює перевірку обґрунтованості витрат та їхню пропорційність до предмету спору. Оскільки стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає матеріалам справи та зроблений з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року .

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

В постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічний висновок наведено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 390/1133/19 провадження № 61-3178св20.

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2021 року між адвокатом Цокало Т.М. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ПТ № 2424 від 23.10.2018 р.) та Пижом В.В. був укладений договір про надання правової допомоги №271/19-04-2021 (а.с.18-20).

Згідно з 3.2 цього договору, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором про надання правничої допомоги, детальним описом робіт (наданих послуг) або додатковою угодою до даного договору.

Пунктом 3.3 договору, сторонами узгоджено порядок обчислення гонорару, відповідно до якого перелік відповідних послуг визначено у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.3.4 договору, порядок оплати гонорару, сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуги) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у даному договорі в реквізитах адвоката, або в готівковій формі.

Відповідно до акту приймання - передачі наданої правничої допомоги № 1 від 10 травня 2021 року, адвокатом надано клієнту юридичні послуги відповідно до договору №271/19-04-2021 про надання правничої допомоги від 19.04.2021 року, а саме: консультація клієнта адвокатом - 1000,00 грн., підготовка та написання адвокатського запиту за вих. № 163-19.04.2021/ЗПТ до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Уманець Н.О. - 500,00 грн.; підготовка, складання та написання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 4000,00 грн.; підготовка та написання клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (розташоване в позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) - 500,00 грн., а всього на загальну суму 6000 грн. (а.с. 36).

Вказані надані послуги підтверджуються також детальним описом робіт (а.с. 38).

На підтвердження виконання вимог договору щодо оплати витрат на правову допомогу додано квитанцію № 271 від 03.05.2021 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Цокало Т.М. гонорару на суму 6000,00 грн. (а.с.37)

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на умови п. 3.3 договору про надання правової допомоги №271/19-04-2021 від 19 квітня 2021 року, відповідно до якого сторони погодили, що гонорар адвоката Цокало Т.М. за надання нею професійної правничої допомоги визначається у фіксованому розмірі за кожну послугу окремо, і матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Цокало Т.М. таких послуг позивачу, про що свідчить акт приймання-передачі та детальний опис робіт (надання послуг), тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 766/3508/19 зазначив, що враховуючи, що в додатковій угоді №4 від 15 лютого 2022 року до договору №16 від 25 серпня 2021 року сторони дійшли згоди щодо фіксованого розміру гонорару адвоката за надання ним професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, визначивши його розмір у сумі 9940 грн. і матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом такої допомоги відповідачу, тому наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 9940 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2021 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Чечельницька А.О. подала пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 6000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, та не наданодетальний опис послуг із зазначенням витраченого часу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання виконавчого напису № 12209 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9188,87 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року позов задоволено.

Досліджуючи співмірність заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу (6000) із складністю справи, сумою боргових зобов`язань за виконавчим написом, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, (9188,87 грн.), суд апеляційної інстанції бере до уваги ту обставину, що дана справа відноситься до категорії незначної складності, розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, а тому застосування такої вартості наданих адвокатом послуг, зазначених в акті приймання-передачі та детальному описі робіт (надання послуг), є невиправданим.

Враховуючи наявність заперечень сторони відповідача щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, викладені в поясненнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що розмір заявлений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) є завищеним.

Наявні в матеріалах справи договір про надання правової (правничої) допомоги від 19 квітня 2021 року, акт приймання-передачі, детальний опис робіт (надання послуг) та квитанції про оплату гонорару, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що витрати на послуги адвоката в сумі 6000 грн. є завищеними та неспівмірними з реальним обсягом такої допомоги, предметом спору та складністю справи, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 750 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, є необґрунтованою вимога про стягнення додатковим рішенням з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору за подання позову - 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову 454,00 грн., оскільки рішенням суду від 25 жовтня 2021 року у даній справі зазначені витрати на загальну суму 1362 грн. вже стягнуто з відповідача на користь позивача.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги частково, скасування оскаржуваного додаткового рішення та ухвалення нового судового рішення про стягнення відповідача на користь позивача 750 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року - скасувати та прийняти постанову:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: , м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2022 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.