Справа № 595/142/22
Провадження № 2/595/138/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

представника позивача, адвоката Сверлик О.В.,

представника відповідача, адвоката Пасічника А.З.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджених судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року, які змінені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року, із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та надалі стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить визначити аліменти у розмірі 1/6 частки щомісячно та зазначає, що на даний час його сімейний стан змінився, оскільки 07 грудня 2021 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 його теперішня дружина народила сина ОСОБА_6 , батьком якого він являється. З 30 червня 2006 року по даний час він не працевлаштований, не є фізичною особою-підприємцем, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Ухвалою судді від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання на 01 березня 2022 року об 11 год. 20 хв.

04 квітня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відсутність офіційного заробітку не означає, що позивач ОСОБА_1 зовсім не отримує ніякого доходу. Їй відомо, що позивач їздить на роботу закордон, він придбав будинок у АДРЕСА_1 . Позивач не надав суду жодних документів, які б об`єктивно підтверджували його неможливість сплачувати аліменти через погіршення майнового стану. Також відповідач зазначає, що у зв`язку із укладенням шлюбу, вона змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », на підтвердження чого надала копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно ухвали суду від 06 квітня 2022 року клопотання представника відповідача, адвоката Пасічника А.З. про витребування доказів задоволено. Витребувано із Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин кордону громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01 січня 2019 року до 01 березня 2022 року. В підготовчому засіданні оголошено перерву.

Згідно протокольної ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року підготовче судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Сверлик О.В. позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що її довіритель 07 грудня 2021 року уклав шлюб із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 його теперішня дружина народила сина ОСОБА_6 , батьком якого він являється. На час ухвалення рішення Бучацьким районним судом Тернопільської області від 15 липня 2021 року позивач не проживав разом із теперішньою дружиною та їхнім сином ОСОБА_6 , шлюб між батьками хлопчика було зареєстровано лише у грудні 2021 року, а тому син не перебував у той час на його утриманні. Перетинання позивачем кордону України не свідчить про його працевлаштування за кордоном та отримання заробітку.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Пасічник А.З. проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Додатково зазначив, що згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року змінено розмір аліментів, що стягувалися із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як слідує із змісту вказаного рішення суду, ОСОБА_4 , будучи присутній в судовому засіданні, позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Станом на час ухвалення рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року про зміну розміру аліментів на утримання дитини, обставини, про які зазначає позивач у позовній заяві, а саме наявність на його утриманні сина ОСОБА_6 , уже існували. Також вказав на те, що позивач придбав будинок у АДРЕСА_1 , однак підтверджуючих документів для цього не надав. Зазначив, що позивач працює за кордоном, де отримує відповідний заробіток, а тому його матеріальний стан навпаки покращився.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20 листопада 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2017 року (справа № 595/1740/17) розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року (справа № 595/641/21) змінено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року в справі №595/1986/18, із п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 20 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 травня 2020 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_9 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_1 ; мати ОСОБА_5 .

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про шлю серії НОМЕР_3 , видане 07 грудня 2021 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28 травня 2021 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), після реєстрації шлюбу із ОСОБА_10 ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Із записів у трудовій книжці НОМЕР_4 та згідно довідки № 2235 від 16 грудня 2021 року, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради, слідує, що з 30 червня 2006 року ОСОБА_1 офіційно не працював.

Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Прикордонної Служби України на ухвалу суду від 06 квітня 2022 року про витребування доказів, ОСОБА_11 за період часу з 01 січня 2019 року по 01 березня 2022 року перетинав державний кордон України, зокрема: 08 жовтня 2020 року, 04 березня 2021 року, 05 серпня 2021 року, 10 лютого 2022 року перетинав пункт пропуску «Шегині» з напрямком «виїзд».

До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_6 , батьком якого він є.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини ОСОБА_9 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Окрім цього, суд зазначає, що станом на час ухвалення рішення Бучацьким районним судом Тернопільської області від 15 липня 2021 року (справа № 595/641/21) позивач був батьком дитини, народженої ОСОБА_5 сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Аргументи представника позивача про те, що станом на час ухвалення даного рішення суду син ОСОБА_6 не перебував на утриманні ОСОБА_1 , оскільки шлюб між батьками хлопчика було зареєстровано лише у грудні 2021 року, суд оцінює критично, оскільки, як слідує із записів у свідоцтві про народження дитини, його батьком зазначений позивач, а не перебування батьків дитини у шлюбі між собою не є підставою звільнення батька від обов`язку утримання дитини.

Твердження представника відповідача, адвоката Пасічника А.З. стосовно того, що позивач, перебуваючи за кордоном, отримує дохід, а також набув на праві власності нерухомість, суд оцінює критично, оскільки підтверджуючих документів представником відповідача суду не надано.

Відповідно до рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року (справа № 595/641/21) розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від другого шлюбу, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу із ОСОБА_12 - дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 80-82, 89, 141, 258-268, 273, 274, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статями 141, 7, 150, 180 - 184, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л. І. Созанська