Справа 752/5076/21
провадження № 4-с/752/143/22
УХВАЛА

19.05.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року скаржник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Рясенчук Т.М. звернувся до суду зі скаргою на рішення головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А., заінтересована особа: ОСОБА_2 , в якій просив суд визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. від 02.12.2021 року про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 66165504 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5076/21, виданого 16.07.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною 23 років; а також зобов`язати головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожну Т.А. усунути порушення (поновити порушене право скаржника) та виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 66165504.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. перебуває виконавче провадження № 66165504 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5076/21, виданого 16.07.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною 23 років. 15.12.2021 року боржником ОСОБА_1 було отримано повідомлення про внесення відомостей про ОСОБА_1 , як боржника, до Єдиного реєстру боржників від 02.12.2021 р. Скаржник вважає зазначене повідомлення державного виконавця та внесення відомостей щодо нього у Єдиний реєстр боржників, такими, що вчинені передчасно із порушенням порядку вчинення виконавчих дій. У виконавчому провадженні державним виконавцем порушене його право на захист, скаржника не було повідомлено належним чином про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, боржнику не було роз`яснено його права. Скаржником в добровільному порядку сплачувались кошти стягувачу на його утримання та навчання, що безпідставно було залишено державним виконавцем без належної уваги. Виконавець здійснив розрахунок заборгованості, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як до особи, який не працював на час виникнення заборгованості, що суперечить офіційним відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Посилаючись на викладене, скаржник вказує, що внесення про нього відомостей до Єдиного реєстру боржників є безпідставним, передчасним та здійснене всупереч визначеного порядку виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні з урахуванням особливостей виконання рішень про стягнення аліментів, а тому підлягає скасуванню, в зв`язку з чим скаржник вимушений звернутись до суду із даною скаргою.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з викладених в скарзі підстав.

Головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожна Т.А. в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні вимог скарги відмовити.

Стягувач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наведеної явки сторін.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити за наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обсяг процесуальних прав і обов`язків державного виконавця, які мають здійснюватися лише в межах виконавчого провадження і у точній відповідності до Закону, щоб не допускати у своєї діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. перебуває виконавче провадження № 66165504 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5076/21, виданого 16.07.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною 23 років.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.12.2021 року, здійсненого головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожною Т.А., загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 30.11.2021 року становить 43276,00 грн.

Зазначений розрахунок заборгованості на час розгляду даної скарги є чинним.

02.12.2021 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожною Т.А. було винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників у зазначеному виконавчому провадженні.

З мотивувальної частини зазначеного повідомлення вбачається, що станом на 02.12.2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період із 19.02.2021 р. по 30.11.2021 р. становить суму в розмірі 43276,00 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Скаржник зазначає, що розрахунок заборгованості є помилковим, ним перераховувались кошти стягувачу в рахунок сплати аліментів, що було залишено державним виконавцем поза увагою, а відтак повідомлення було винесено передчасно та порушує його права.

Перевіряючи обґрунтованість вимог скарги, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що виконавче провадження не закінчене, боржник має заборгованість зі сплати аліментів, яка на час розгляду даної скарги є чинною, а надані стороною скаржника копії квитанцій про сплату коштів на користь стягувача, в рахунок сплати аліментів, судом до уваги не приймаються, оскільки, в рамках розгляду даної скарги, скаржиком не заявлено вимогу про визнання неправомірним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а отже відомості про боржника не можуть бути виключені із Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що головним державним виконавцем з огляду на наявність у боржника боргу зі сплати аліментів було прийняте оскаржуване повідомлення відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження, а права та свободи скаржника внесенням відомостей щодо нього до Єдиного реєстру боржників не були порушені, оскільки вчинені в межах виконавчого провадження та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Наведені стороною скаржника підстави для скасування повідомлення не є такими, з якими закон пов`язує можливість визнання дій та рішення головного державного виконавця щодо винесення повідомлення про внесення скаржника, як боржника, до відповідного реєстру, - неправомірними.

Окремо варто відзначити, що правомірність та/або неправомірність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не є предметом розгляду даної скарги, а відтак при вирішенні її вимог суд позбавлений можливості оцінювати надані стороною скаржника докази щодо суми боргу зі сплати аліментів, як і позбавлений можливості вийти за межі пред`явлених вимог скарги.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дії головного держаного виконавця щодо внесення про скаржника відомостей до Єдиного реєстру боржників, як боржника, оскільки, останній, мав заборгованість зі сплати аліментів, були правомірними, та доказів зворотному матеріали справи не містять, а відтак відсутні достатні підстави для визнання неправомірним повідомлення від 02.12.2021 року про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 66165504, та зобов`язання головного державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право скаржника) та виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 66165504, в зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447 450 ЦПК України, ст.ст. 9, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Н.П. Чередніченко