Справа № 161/1803/22
Провадження № 2/161/1764/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 травня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про захист прав споживача, визнання правовідносин припиненими,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк», третя особа на стороні відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал», про захист прав споживача, визнання правовідносин припиненими.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.04.2008 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого вона отримала кредитні кошти в розмірі 50000 дол. США, зі сплатою 13,50 % річних, з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 25.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 який діяв як представник іпотекодавця ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, останнім було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,50 кв.м., житловою площею 47,40 кв.м, яка належить їй на праві власності.

Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2011 року у справі №2-1059/11 позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з неї, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , заборгованість за кредитним договором №0 1) від 25.04.2008 року в розмірі 336361,38 грн.

08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2014 року у справі №161/20897/13-ц позов ПАТ «Дельта банк» до іпотекодавця ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , яка в загальному станом на 12.08.2013 року становить 440556 грн. 18 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 24.04.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , який діяв як представник іпотекодавця ОСОБА_3 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 62,5 житловою площею 47,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки.

Вказує, що на виконання вищезазначеного судового рішення ПАТ «Дельта Банк» зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки та 17.10.2018 року реалізував спірну квартиру на електронних торгах за ціною 506520 грн. Відтак, вважає, що зобов`язання за даним кредитним договором припинилися.

Однак, зазначає, що у 2021 році ТОВ «Вердикт капітал» звернулося із заявою до суду про заміну стягувача його правонаступником у справі №2-1059/11 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до неї, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 1).

На підставі наведеного, просить суд визнати припиненими з 17.10.2018 року правовідносини за договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 25.04.2008 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 19 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Укрсиббанк» до судового засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, зазначила, що АТ «Укрсиббанк» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки, право вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, в тому числі за кредитним договором №0 1) укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Письмових пояснень та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, за змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно з частиною четвертою статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Наведена вище норма права передбачає спеціальні підстави припинення зобов`язань щодо виконання основного (кредитного) зобов`язання, яке було забезпечене іпотечним договором.

Таким чином, за змістом статей 1, 33, 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) використання позасудового врегулювання способу звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя, незалежно від наявності інших предметів іпотеки по іншим іпотечним договорам, призводить до задоволення вимог кредитора за основним зобов`язанням.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого вона отримала кредитні кошти в розмірі 50000 дол. США, зі сплатою 13,50 % річних, з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року (а.с. 4-8).

Додатковою угодою №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.04.2008 року від 30.01.2009 року сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме №1 (а.с. 9).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 25.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 який діяв як представник іпотекодавця ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, останнім було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,50 кв.м., житловою площею 47,40 кв.м, яка належить їй на праві власності (а.с. 10-13).

У відповідності до п.п. 4.1, 4.1.1 договору іпотеки нерухомого майна, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Також, п. 4.2 договору іпотеки, встановлено, що одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, може здійснюватися на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе обов`язки за кредитним договором.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2011 року у справі №2-1059/11 позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.02.2008 року в розмірі 210971,23 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 25.04.2008 року в розмірі 336361,38 грн. (а.с. 14-15).

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №0, укладеного з позичальником ОСОБА_1 (а.с. 17).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2014 року у справі №161/20897/13-ц позов ПАТ «Дельта банк» до іпотекодавця ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , яка в загальному станом на 12.08.2013 року становить 440556 грн. 18 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідно до договору іпотеки від 24.04.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , який діяв як представник іпотекодавця ОСОБА_3 , а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 62,5 житловою площею 47,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки (а.с. 16-18).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» на виконання зазначеного рішення суду, зареєстрував право власності на спірну квартиру та здійснив продаж предмета іпотеки: квартири, загальною площею 62,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 506520 грн., що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2018-09-21-000011-b від 17.10.2018 року та договором купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні від 02.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою ОСОБА_6 (а.с. 19-23).

Таким чином, іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» сам обрав такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку, на підставі договору іпотеки нерухомого майна, зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до Закону України «Про іпотеку» здійснив продаж іншій особі з електронного аукціону за ціною вищою ніж сума заборгованості зазначена в рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідачами в ході розгляду справи не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача щодо відсутності боргу за вищезазначеним кредитним договором.

За таких обставин, суд вважає, що зобов`язання за кредитним договором №0 1) від 25.04.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк» припинилися, оскільки, забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, а саме, шляхом реалізації, в судовому порядку, забезпеченого іпотекою нерухомого майна.

Відтак, позов до ПАТ «Дельта Банк» слід задовольнити частково, шляхом визнання припиненими з 17.10.2018 року правовідносин за договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 25.04.2008 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

Позовні вимоги до відповідача ПАТ «Укрсиббанк» слід залишити без задоволення, оскільки, останній згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі й за зобов`язаннями позивача ОСОБА_1 , а тому не є належним відповідачем у справі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору №2306/К про відступлення прав вимоги від 23.09.2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступив ТзОВ «Кредит Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 1) від 25.04.2008 року, однак, даний договір не є предметом зазначеного спору (а.с. 24)

Також, оскільки, позивач, на підставі ч. 3 ст. 22 закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 992,40 грн., слід стягнути з відповідача ПАТ «Дельта Банк» в користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.16, 18, 526, 598, 593, 599 Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненими зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №0 1) укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 25 квітня 2008 року.

В задоволені вимог до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в дохід держави суму в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп. судового збору

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», , адреса місця знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», , адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , адреса місця знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявий Узвіз, 5-Б.

Повне судове рішення складено 24 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк