Справа № 152/1385/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 січня 2022 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
до відповідача ОСОБА_2
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи:
відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися;
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивач 12 листопада 2021 року звернувся до суду з цим позовом та вказав, що з відповідачем по справі перебував в шлюбі з 27 жовтня 2009 року по 1 березня 2016 року. Проживали сторони в будинку по АДРЕСА_1 , власником якого являється позивач. Протягом останніх п`яти років відповідач в належному позивачу будинку не проживає, але залишається зареєстрованою за вказаною адресою. Добровільно знятись із реєстрації відповідач відмовляється, чим створює перешкоди позивачу у використанні власного будинку, а також у праві на отримання відповідних соціальних виплат та субсидій. Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-3).
2. На обґрунтування своїх вимог надав копію договору дарування житлового будинку, копію заочного рішення про розірвання шлюбу між сторонами, довідку про склад сім`ї, виписку з домової книги, відповідь Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про відмову зняти з реєстрації місця проживання відповідача.
3. Відповідач відзиву на позовну заяву на пропозицію суду не подала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. 6 грудня 2021 року від представника третьої особи до суду надійшла заява, в якій він просить судове засідання 14 грудня 2021 року провести у його відсутність, заперечень щодо задоволення позовної заяви немає (а.с.23-25).
5. 14 грудня 2021 року позивач подав до суду заяву, в якій просить судове засідання 14 грудня 2021 року відкласти у зв`язку із сімейними обставинами та просить повідомити відповідача про розгляд даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.28-29).
6. 30 грудня 2021 року від представника третьої особи до суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у відсутність представника сільської ради, заперечень щодо задоволення позовної заяви у сільської ради немає (а.с.52).
ІІІ. Пояснення учасників справи.
7. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з обставин, які викладенні у позовній заяві. Пояснив, що йому належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та проживає на підставі договору дарування. Відповідач протягом останніх 7-ми років у даному житловому будинку не проживає, оскільки виїхала в невідомому напрямку та більше не приїздила в с. Федорівку. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку обмежує право позивача на отримання відповідних соціальних виплат та субсидій. Крім цього, позивач просив допитати в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
ІV. Інші процесуальні дії у справі.
8. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву в строк до 1 грудня 2021 року, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 14 грудня 2021 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.19).
9. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. Згідно з довідкою працівника «Укрпошта» «Про причини повернення/досилання» (а.с.49), відповідач відсутній за вказаною адресою(не проживає), тому копію позовної заяви з додатками було повернуто до суду (а.с.34-48).
10. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено на 30 грудня 2021 року у зв`язку з поданою заявою позивача та постановлено здійснити виклик відповідача ОСОБА_2 на вищевказану дату шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.30).
11. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено на 17 січня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача та постановлено здійснити виклик відповідача ОСОБА_2 на вищевказану дату шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.55).
12. Відповідно до оголошень про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце робити якої невідоме, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідача двічі належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді (а.с.31,56).
13. Таким чином, відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подавала. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 17 січня 2022 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
V. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
14. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 28 жовтня 2013 року, позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.7-9).
15. Згідно з копією заочного рішення Шаргородського району Вінницької області від 1 березня 2016 року, справа №152/47/16-ц, шлюб між сторони розірвано (а.с.10-11).
16. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 16 вересня 2021 року №397, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, відповідач зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.12).
17. Згідно з виписки з домової книги від 16 вересня 2021 року №398, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Молдови, зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13).
18. Відповідно до відповіді від 30 вересня 2021 року №64, Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю особистої заяви відповідача (а.с.14).
19. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду показали, що проживають по сусідству з позивачем. Відповідач не проживає в с. Федорівка протягом тривалого часу, а саме близько 7-8 років. Залишивши на позивача сина, відповідач поїхала в невідомому напрямку та більше жодного разу не приїздила до села.
20. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування належним позивачу житловим будинком. Підставою позову є неможливість позивача здійснювати в повній мірі своє право власності на належний йому будинок, а також правові норми Цивільного та Житлового кодексів України, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.
VІ. Оцінка Суду.
А. Загальні принципи регулювання спірних правовідносин.
21. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
22. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
23. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
24. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
25. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
26. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
27. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
28. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
29. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
30. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
31. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
32. Верховний Суд зазначив, що при вирішенні справ, щодо наявності передбачених законом підстав для виселення особи чи визнання такою, що втратила право користування, що по суті буде мати наслідком виселення, виходячи із принципу верховенства права, суд повинен у кожній конкретній справі з`ясувати, чи є втручання у право особи на повагу до її житла не лише законним, й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою.
Б. Вирішення позовних вимог по суті.
33. Відповідач свого часу вселилася до будинку по АДРЕСА_1 в якості члена сім`ї власника житлового будинку, а саме в якості його дружини, і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
34. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
35. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, її фактичне місцезнаходження наразі невідоме, а тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.
36. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В. Загальні висновки Суду.
38. Надані позивачем докази, Суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку, передбаченому законом, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а в своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
39. Враховуючи, що позивач є власником будинку на підставі договору дарування житлового будинку, а відповідач в цьому будинку фактично не проживає понад рік і її реєстрація в будинку перешкоджає реалізації права власності позивача, то відповідача слід визнати такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.
40. Відповідно до пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою КМУ від 2 березня 2016 року №207, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
VІI. Розподіл судових витрат.
41. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
42. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 908,00 грн (а.с.1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.
З цих підстав, керуючись
статтями 12, 13, 77, 78, 141, 223, 263, 264, 265, 279, 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі статей 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405, 406 ЦК України, статті 156 ЖК УРСР, Суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Молдови, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 19 січня 2022 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Молдови, посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 , видана УМВС України у Вінницькій області 29 вересня 2011 року, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА