Провадження №2/760/770/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., при секретарі Горупа В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача Державної служби морського та річкового транспорту України про залишення позовної заяви без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України, Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Від представника відповідача Державної служби морського та річкового транспорту України надійшла заява про залишення позовної заяви без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України, Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заява мотивована тим, що позивач звертаючись до суду з вказаним позовом зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, відповідач не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу не відноситься до заробітної плати.

Крім того, позивач просить поновити його на посаді, а не на роботі. Вказані поняття не є тотожними, у зв`язку з чим позивачу необхідно за вказані вимоги також сплатити судовий збір.

Також, позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби морського та річкового транспорту України від 09.11.2021 року №30-ПД «Про призначення виконуючим обов`язки генерального директора Державне підприємство «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України». Водночас, за вказану вимогу немайнового характеру позивачем не сплачено судовий збір.

На підставі викладеного просив задовольнити заяву.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Вивчивши матеріали справи та заяву представника відповідача Державної служби морського та річкового транспорту України, суд приходить до наступного висновку.

Вимоги до позовної заяви викладені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що при поданні до суду позовної заяви позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на що слід зазначити наступне.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При вивченні матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем не зазначено в позовній заяві зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про стягнення із Регістра судноплавства України на користь позивача заробітної плати за весь період вимушеного прогулу.

Дана позовна вимога не відповідає правовому порядку, встановленому для порядку поновлення у разі прийняття рішення про поновлення органом, уповноваженим розглядати трудові спори.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оскільки ОСОБА_1 після звільнення із займаної посади не виконує роботу та трудові правовідносини з ним припинено, то нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_1 у разі прийняття рішення про поновлення унеможливлюється.

Однак, згідно з приписами частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, підпункт «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, у разі задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, грошові кошти, які підлягають стягненню на користь позивача є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, а не заробітною платою.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Отже, в порушення вимог статті 175 ЦПК України, позивачем не зазначено в позовній заяві зміст позовних вимог, зокрема неправильно зазначено предмет спірних правовідносин.

Позивачем не зазначено в позовній заяві ціни позову, водночас заявлений позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога, що заявлена ОСОБА_1 про стягнення із Регістра судноплавства України на користь позивача заробітної плати за весь період вимушеного прогулу підлягає грошовій оцінці, зокрема при звернені з позовом, ОСОБА_1 необхідно зазначити, яка сума підлягає сплаті та на підставі яких даних ним підготовлений вказаний розрахунок.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 таких відомостей не містить, що свідчить про недотримання ним процесуального законодавства.

Крім того, ОСОБА_1 всупереч частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору за звернення з даним позовом до суду.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від ЗО січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18). '

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, ОСОБА_1 необхідно визначити ціну позову та суму середнього заробітку, яка підлягає сплаті у разі поновлення його на роботі та відповідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 , серед іншого заявлено й позовну вимогу про визнання протиправними та скасування наказу Державної служби морського та річкового транспорту України від 09.11.2021 №30-ПД «Про призначення виконуючим обов`язки генерального директора Державне підприємство «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України».

Відповідно вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на день звернення до суду з даним позовом, складає 908,00 грн.

Що стосується посилань представника відповідача стосовно того, що позивач повинен сплатити судовий збір за вимоги про поновлення на посаді, у зв`язку з тим, що поняття «поновлення на посаді» та «поновлення на роботі» (за вимоги яких передбачено звільнення від сплати судового збору) не є тотожними, то вони є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства, в якому містяться посилання виключно про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. За загальним правилом, виконання трудових обов`язків відбувається працівником шляхом виконання певної роботи на визначеній роботодавцем посаді.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 177, ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби морського та річкового транспорту України, Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання документів (платіжного доручення, квитанції) або нової редакції позовної заяви, з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовну заяву відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України буде залишено без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: