П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/103/19-ц

Номер провадження 22-ц/824/3520/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Невідомої Т.О., Головачова Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Батрин О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , з урахуванням подальших уточнень, про стягнення матеріальної шкоди у сумі 66 313 грн., моральної шкоди у сумі 50 000 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, то 28 липня 2018 року сталося залиття квартири позивача з вище розташованої квартири, власником якої є відповідач, шо підтверджується актом про залиття від 31 липня 2018 року складеним комісією ЖЕД «Липкижитлосервіс».

У результаті вищевказаного залиття у належній позивачу квартирі були пошкоджені наступні приміщення: гардероб, кухня, ванна кімната, коридор та дві кімнати.

18 вересня 2018 року складено додатковий акт повторного обстеження квартири з перерахуванням додаткових пошкоджень, які виникли після залиття.

Згідно вищевказаних актів, причиною залиття квартири позивача є: лопнула колба на фільтрі системи грубої очистки, якій встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо- квартирної розводки, що знаходяться на обслуговуванні власника квартири АДРЕСА_1 .

На неодноразові звернення позивача до відповідача щодо відшкодування витрат та ремонт, остання не реагує, вирішити питання у добровільному порядку, не бажає, оскільки не проживає у належній їй квартирі.

Позивач зазначає, що у зв`язку з наведеним, їй було завдано матеріальну шкоду, яку вона оцінює у 100 000 грн.

Крім матеріальної шкоди, позивачу було завдано й моральну шкоду, яка полягає у вимушених змінах у її життєвих стосунках, часі та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, та яку вона оцінює у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року (т. І а.с. 222-225) позовні вимоги ОСОБА_3 , задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 60 423 грн. у відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог, відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 804 грн. 23 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 5 216 грн. 62 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв`язку з хворобою її представника, останньою було подано до суду заяву про відкладення розгляду справи призначеного на 31 березня 2021 року. Разом з тим, не зважаючи па зазначене, судом першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 12, п. 2 ч. 2 ст. 223, ст.ст. 241, 242 ЦІ1К України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було проведено розгляд справи за відсутності скаржника та її представника.

Скаржник зазначає, що 28 липня 2018 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_2 . Причиною залиття являється розрив колби на фільтрі системи грубої очистки, який встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки у квартирі скаржника. В свою чергу, сторони домовилися, що скаржник організує та самостійно оплатить просушування квартири позивача, здійснить компенсацію збитків за рахунок страхового відшкодування та виконає за свій рахунок ремонтні роботи по відновленню стану квартири до її залиття.

Так, скаржником в добровільному порядку було організовано просушування квартири позивача спеціальними електроприборами та відшкодовано вартість електроенергії використаної зазначеними приборами. Також скаржник за свій рахунок запросила майстрів для здійснення відновлювального ремонту квартири позивача, проте після огляду зазначеної квартири, позивач відмовилася від здійснення ними робіт. Таким чином, становище позивача, яке існувало до залиття квартири, не було відновлено у зв`язку з діями позивача. В свою чергу, такі дії позивача свідчать про її недобросовісність та зловживання правами.

Скаржник зазначає, що наявний в матеріалах справи акт, складений працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» 31 липня 2018 року, не підтверджує її вину у затопленні квартири позивача АДРЕСА_3 , оскільки складено відносно квартири АДРЕСА_2 , власником якої, позивач не являється.

Скаржник зазначає, що залиття квартири позивача відбулося 28 липня 2018 року, а обстеження ушкоджень, що утворилися в його результаті, експерт здійснив лише 03 квітня 2019 року.

Висновок № ЕС-1702-1-11292.19 від 03 квітня 2019 року за результатами обстеження квартири позивача, не містить відомостей: про повідомлення відповідача про експертне обстеження квартири позивача; про присутність відповідача під час обстеження квартири; проте, що матеріальну шкоду на суму 66 313 гри. було завдано позивачу саме внаслідок залиття квартири, яке відбулося 28 липня 2018 року. Крім того, матеріали справи не містять доказів надсилання вказаного висновку скаржнику.

Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення не містить відомостей про душевні страждання, завдані позивачу та про докази на їх підтвердження.

На думку скаржника, в матеріалах справи відсутні докази які б вказували на наявність протиправного діяння відповідача в заподіянні залиття квартири позивача та виниклої у зв`язку з цим шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням скаржника та її вини в заподіянні такої шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неналежним обслуговуванням холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, яка знаходиться в квартирі відповідача, призвело до залиття квартири позивача, внаслідок чого, останній було заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої, відповідно до висновку від 03 квітня 2019 року № ЕС-1702-1-1292.19 становить 66 313 грн. При цьому, кошти у сумі 5 890 грн. були сплачені позивачу 16 жовтня 2018 року, а відтак, до стягнення підлягає сума у розмірі 60 423 грн.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_3 (т. І а.с. 09).

Згідно акту про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 31 липня 2018 року, складеного працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс», 28 липня 2018 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_3 . При візуальному огляді виявлено такі пошкодження:гардероб - на стелі сліди від залиття площею до 1,59 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стелі здуття шпалер площею до 1,50 кв.м.; кухня - на стелі сліди від залиття площею до 12,00 кв.м., також спостерігається відшарування штукатурного шару площею до 2,50 кв.м.; ванна - на стелі сліди від залиття площею до 5,70 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 3,00 кв.м.; коридор - на стелі сліди від залиття площею до 17,00 кв.м. (клейове фарбування), на стінах здуття шпалер на площі до 15,00 кв.м.; кімната - на стелі сліди залиття площею до 12,00 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 19,00 кв.м.; кімната - на стіні сліди залиття площею 20 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 25,00 кв.м. Причиноє залиття квартири є: лопнула колба на фільтрі системи грубої очистки, який встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, що знаходиться на обслуговуванні власника квартири АДРЕСА_1 (т. І а.с. 31).

Згідно акту про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18 вересня 2018 року, складеного працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс», при візуальному огляді виявлені такі пошкодження: на підлозі кухні спостерігається деформація паркету площею до 6,00 кв.м., також спостерігається деформація дверей на кухні, кладова, ванна кімната, до кімнат 3 шт., та вхідні двері (т. І а.с. 32).

Із договору комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14 січня 2015 року, укладеного між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ОСОБА_2 вбачається, що остання застрахувала свою відповідальність у разі відшкодування заподіяної нею шкоди. Застрахованим майном є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 (т. І а.с. 57).

Відповідно до розписки від 18 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 нараховані страховою компанією відповідно до договору комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14 січня 2015 року грошові кошти у розмірі 5 890 грн. (т. І а.с. 60).

15 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з листом, у якому просила повідомити дату, коли остання матиме можливість надати доступ до її квартири відповідним будівельним спеціалістам, які складуть перелік ремонтних робіт необхідних для усунення наслідків залиття квартири. (т. І а.с. 61). Вказаний лист було отримано ОСОБА_3 17 серпня 2018 року (т. І а.с. 62).

Згідно розписки від 24 серпня 2018 року, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 кошти у сумі 620 грн. за електроенергію, використану під час роботи сушки повітря (т. І а.с. 66).

Згідно висновку експерта № ЕС-1702-1-1292.19 від 03 квітня 2019 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 757/103/19-ц, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень коридору № 1, житлових кімнат № 2 і № 3, ванної кімнати № 4, комори № 5, вбиральні № 6 та кухні № 7 квартири АДРЕСА_3 станом на момент проведення експертизи становить 66 313 грн. (т. І а.с. 97-142).

Вартість проведення експертного дослідження № ЕС-1702-1-1292.19 від 03 квітня 2019 року становить 5 725 грн. (т. І а.с. 93-94).

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. які не суперечать закону. Мри здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності па шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч.1 ст. 10 ЖК Української PCP громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства

Статтею 151 ЖК Української PCP встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9, ч. 2, ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 1 вказаної статті, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до приписів ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 28 липня 2018 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 , Ѕ частина якої, належить на праві власності позивачу. Внаслідок залиття зазначеної квартири позивачу були завдані збитки.

Причиною залиття квартири, згідно акту про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 31 липня 2018 року, є: лопнула колба на фільтрі системи грубої очистки, який встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, що знаходиться на обслуговуванні власника квартири АДРЕСА_1 , яким є відповідач.

Таким чином, саме відповідач, як власник квартири АДРЕСА_5 , є відповідальною за наслідки спричинені позивачу у зв`язку з пошкодженням її майна внаслідок залиття квартири.

Із висновку експерта № ЕС-1702-1-1292.19 від 03 квітня 2019 року вбачається, що розмір матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок залиття її квартири станом на момент проведення експертизи становить 66 313 грн.

Разом з тим, враховуючи, що позивач отримала від відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 5 890 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири у сумі 60 423 грн. (66 313 грн. - 5 890 грн.) та витрати на проведення експертизи у сумі 5 216 грн. 62 коп., які відповідно до ст. 133 ЦПК України є судовими витратами, та у разі задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача (ст. 141 ЦПК України).

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із душевних страждань позивача унаслідок залиття її квартири з урахуванням принципів співмірності, розумності та справедливості.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи вищенаведені норми права, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і шкодою завданою позивачу внаслідок залиття квартири, вимушені зміни у житті позивача у зв`язку із залиттям її квартири, виходячи з принципів співмірності, розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, щодо наявності підстав для зменшення розміру моральної шкоди визначеної судом першої інстанції з 20 000 гри. до 3 000 грн.

Посилання скаржника на те, що акт про залиття квартири АДРЕСА_3 , складений працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» 31 липня 2018 року, не підтверджує обставини залиття квартири позивача, а саме: АДРЕСА_3 , є безпідставним, оскільки помилка у написанні номеру будинку допущена під час складання зазначеного акту (зазначено будинок АДРЕСА_6 ), не впливає на його правильність та обґрунтованість.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що становище позивача, яке існувало до залиття квартири, не було відновлено у зв`язку з діями останньої, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач відмовилася від пропозиції відповідача на проведення всіх необхідних ремонтних робіт за рахунок останньої, чи від отримання відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Посилання скаржника на порушення судом вимог ч. 2 ст. 12, п. 2 ч. 2 ст. 223, ст.ст. 241. 242 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з проведенням розгляд справи за відсутності скаржника та її представника за наявності заяви про відкладення розгляду справи, призначеного на 31 березня 2021 року, є безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зазначена скаржником заява надійшла на адресу суду лише 08 квітня 2021 року, тобто вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення.

Посилання скаржника на те, що дії позивача свідчать про її недобросовісність та зловживання правами, є лише припущеннями скаржника, які нічим не підтверджуються.

Посилання скаржника на неповідомлення її про проведення обстеження квартири позивача, не є підставою для визнання висновку експерта № ЕС-1702-1-11292.19 від 03 квітня 2019 року недостовірним чи не допустимим доказом у справі, оскільки відповідно до п. 3.9 ч. 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку. Тобто, учасники процесу чи інші особи викликаються експертом лише у разі потреби. В даному випадку, під час проведения судової будівельно-технічної експертизи за результатами якої вищевказаний висновок, потреба у виклику відповідача для проведення дослідження квартири, була відсутня.

Посилання скаржника на те, що висновок № ЕС-1702-1-11292.19 від 03 квітня 2019 року не містить відомостей про те, що матеріальну шкоду на суму 66 313 грн. було завдано позивачу саме внаслідок залиття квартири, яке відбулося 28 липня 2018 року, не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки із вказаного висновку вбачається, що об`єктами його дослідження були виключно приміщення та відповідні пошкоджені місця в цих приміщеннях, які зазначені в акті про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 31 липня 201 8 року.

Посилання скаржника на відсутність доказів на підтвердження надсилання висновку № ЕС- 1702-1-11292.19 від 03 квітня 2019 року скаржнику, не є безумовною підставою для скасування правильного по суті рішення.

Посилання скаржника на те, що обстеження ушкоджень, які утворились внаслідок залиття квартири, відбулося лише через вісім місяців після її залиття, не впливає на правильність та обґрунтованість висновку № ЕС- 1702-1-11292.19 від 03 квітня 2019 року, складеного за результатами такого обстеження, оскільки законодавством України не встановлено строк, в межах якого, особа має право на звернення до експертної установи з метою проведення будівельно-технічної експертизи та отримання відповідно висновку за результатами її проведення.

Посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення не містить відомостей про душевні страждання, завдані позивачу та про докази на їх підтвердження, не свідчить про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки в даному випадку, у квартирі відповідача, відбулося затоплення з вини відповідача. Факт затоплення квартири відповідача у липні 2018 року, а також те, що відповідач не відшкодувала в добровільному порядку завдану позивачу матеріальну шкоду, у зв`язку з чим, позивач тривалий час вимушена проживати у квартирі, яка містить певні пошкодження, свідчить про наявність у позивача певних душевних страждань, та наявність у неї підстав для отримання відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.2 ч.І ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 3 81 -3 84 1 [11К У країї 1и, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши суму яка підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди з 20 000 грн. до 3 000 грн.

В іншій частині рішення суду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

Я.В. Головачов