Справа №443/1733/21
Провадження №2/443/257/22
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ходорівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_2 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позовну заяву до Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить:

встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки загальною площею 2,5631 га ;

визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на землю (середню земельну частку) розміром 2,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала у власному будинку по АДРЕСА_1 . 01.08.2002 від її імені було посвідчено заповіт у користь ОСОБА_3 , який проживав разом з нею на день її смерті та продовжував проживати у цьому будинку на день своєї смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний будинок з надвірними спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, де станом на 30.06.1990 проживали ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , який не був одружений і дітей не мав, був інвалідом ІІ групи, потребував допомоги, тому попросив її проживати разом з ним і допомагати по господарству. З 2003 року вона почала проживати разом з ОСОБА_3 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховала його і по сьогоднішній день продовжує проживати у даному будинку. Оскільки на день смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_3 проживав разом з нею, то він фактично спадщину прийняв та вступив в управління спадковим майном. Чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_5 мав право на земельну ділянку, розміром 2,34 га, яке успадкувала ОСОБА_4 , а після її смерті це право успадкував ОСОБА_3 . Крім цього, спадкове майно після смерті ОСОБА_3 також складається з житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 2,5631 га.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.38), в якому зазначив про відсутність на час розгляду у суді даної справи матеріалів та іншої інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просить справу розглядати за його відсутності.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про приєднання квитанції до матеріалів справи (а.с.29), заяву про долучення документів до матеріалів справи (а.с.42), заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.46).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.11.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.25-26).

Ухвалою від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33).

Ухвалою від 11.02.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.34).

Ухвалою підготовчого засідання від 21.03.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.47-48).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали шлюб 17.11.1977, після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.11.1977 (а.с.43).

Відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №9908 від 04.04.1997, ОСОБА_9 на підставі розпорядження голови РДА від 19.03.1997 №143 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, реєстраційний номер 46 (а.с.12).

За змістом заповіту від 01.08.2002, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно з свідоцтвами про смерть від 11.01.2000, 26.09.2003 та 17.06.2009, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бринці-Загірні Жидачівського району Львівської області (а.с.14, 15, 16).

З Витягу з погосподарської книги села Бринці-Загірні від 14.02.2022 вбачається, що в будиковолодіннях АДРЕСА_1 рахується за громадянами: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 . Господарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір» (а.с.9, 45).

Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 14.02.2022 встановлено, що ОСОБА_9 дійсно проживав у АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт від ОСОБА_9 не посвідчувався. На день його смерті разом з ним проживали: дружина ОСОБА_4 та онук ОСОБА_3 . Заборони та арешту на належну йому на праві приватної власності на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) на земельну ділянку розміром 2,34 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вибранівської сільської ради немає. В управління спадковим майном після його смерті вступила його дружина ОСОБА_4 (а.с.44).

Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 02.04.2021 №202 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно проживала у власному новозбудованому будинку, на який правовстановлюючі документи відсутні у АДРЕСА_1 , але зареєстрована була в будинку АДРЕСА_2 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від ОСОБА_6 посвідчувався в користь онука ОСОБА_3 , який спільно проживав з нею без реєстрації та вступив в управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня смерті бабусі. Заборони та арешту на належне їй майно немає (а.с.6).

Довідкою ВК Ходорівської міської ради від 02.04.2021 №201 встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживав у новозбудованому бабусею ОСОБА_4 будинку, на який правовстановлюючі документи відсутні у АДРЕСА_1 , але зареєстрований був в будинку дядька ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт від ОСОБА_3 не посвідчувався. Спільно з ним на день його смерті ніхто не був зареєстрований, але проживала без реєстрації племінниця ОСОБА_1 , яка займалася його похороном, забрала ключі від спадкового будинку та особисті речі померлого і відповідно вступила в управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня його смерті. Заборони та арешту на належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі середню земельну частку (пай), належну на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 129256 на земельну ділянку площею 2,5631 га, що розташована на території Вибранівської сільської ради, немає (а.с.5).

Згідно з актом про проживання однією сім`єю від 02.04.2021, ОСОБА_1 дійсно проживала з 2003 року в АДРЕСА_1 однією сім`єю понад шість років разом з братом матері ОСОБА_3 до дня його смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, протягом останнього року життя він хворів і потребував стороннього догляду. Після його смерті ОСОБА_1 продовжувала і продовжує по даний час проживати за вказаною адресою, підтримувати будинок в належному стані, обробляти присадибну ділянку (а.с.7).

Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №129256 від 03.04.2008 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 10.09.2004 №615 є власником земельних ділянок площею 2,5631 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Вибранівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08 (а.с.10).

Відповідно до Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській раді, ОСОБА_9 належить земельна частка розміром 2,34 га в умовних кадастрових гектарах у майні ССП ім. Б. Хмельницького на підставі Сертифікату Серії ЛВ №9908, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 19.03.1997 за №143, реєстраційний номер 46 (а.с.13).

З технічного паспорта від 06.04.2009 вбачається, що в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (а.с.19-22).

Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 16.01.2017 відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.17).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала суду показання, за змістом яких позивачка з 2003 року після смерті ОСОБА_6 проживала по сусідству від неї разом зі своїм дядьком ОСОБА_3 , доглядала його, вели з ним спільне господарство, оскільки він сам не міг цього робити. Надалі продовжує там проживати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала суду показання, за змістом яких позивачка є родичкою ОСОБА_3 , який був інвалідом і після смерті бабусі у 2003 році переїхала проживати до нього. Вони проживали однією сім`єю, купувала продукти, вели спільне господарство, допомагала у всьому і надалі проживає та доглядає його майно.

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після його смерті.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_1 з 2003 року постійно проживала із своїм дядьком ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 до дня його смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони були поєднані спільним побутом та проживали спільно як сім`я. Ці обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами та пояснення свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості та у сукупності є достатніми для встановлення факту проживання їх однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення зазначеного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 належало право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 і земельні ділянки загальною площею 2,5631 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Вибранівської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№129256 від 03.04.2008, а також належало право на землю (середню земельну частку), розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ№9908 від 04.04.1997, які він отримав у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , однак юридично це не оформив (не отримав у нотаріуса відповідні свідоцтва про право на спадщину).

За життя ОСОБА_3 особистого розпорядження не зробив. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України.

З огляду на встановлений судом факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також на відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення ОСОБА_1 про відмову від спадщини, суд зазначає, що ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла зазначену спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом. Інших спадкоємців 1-4 черг судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на житловий будинок та земельні ділянки, а також право на землю (середню земельну частку), які набула у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1264, 1268, 1296 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Ходорівської міської ради (місцезнаходження: Львівська область, Жидачівський район, м.Ходорів, вул. Грушевського , 38, ідентифікаційний код юридичної особи 40814652) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Бринці-Загірні Жидачівського району Львівської області, однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки загальною площею 2,5631 га у межах згідно з планом, які розташовані на території Вибранівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№129256 від 03.04.2008, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на земелю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на землю (середню земельну частку) розміром 2,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, згідно з Сертифікатом серії ЛВ №9908 від 04.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 19.03.1997 №143, реєстраційний номер 46, на ім`я ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24 травня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів