"17" січня 2022 р. Справа № 363/4571/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна.

Позовну заяву ухвалою суду 01 листопада 2021 року залишено без руху.

Як вбачається з ухвали від 01 листопада 2021 року, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, а саме:

Позовна заява містить суттєві протиріччя, так позовна заява була подана та підписана ОСОБА_1 , однак усі додані до позовної зави матеріали стосуються іншої особи, а саме ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з долученими до позовної заяви документами арешт на майно ОСОБА_1 було накладено у рамках виконавчого провадження №8020336 з виконання виконавчого листа №1-23/07 від 19.09.2007 року Солом`янського районного суду м. Києва про: конфіскувати все належне майно ОСОБА_1 , яке належить йому на праві власності. Однак відповідного рішення Солом`янського районного суду м. Києва до матеріалів позовної заяви не долучено. Зазначене рішення є необхідним для можливості вирішити питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту.

Суд звертає увагу, що у постанові Великої палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 383/493/18, в якій вирішувалося питання про скасування арешту на майно, накладеного в порядку виконання вироку суду про конфіскацію майна за позовом засудженої особи, зроблено правовий висновок про те, що конфіскації підлягає майно, що є у власності засудженого. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом. Враховуючи, що виконавчий лист був виданий на виконання вироку в частині конфіскації майна, а не на виконання судового рішення у цивільній справі, тому позовні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства. цей спір повинен був бути розглянутий за правилами КАС України (Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про відмову у відкритті провадження у справі за позовними вимогами про скасування арешту, накладеного на майно в порядку виконання вироку в частині конфіскації майна, однак помилково вказали, що такі вимоги повинні розглядатися за правилами КПК України. Позивач має право на звернення з такими вимогами до суду в порядку адміністративного судочинства.)

Окрім того відповідно до п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Відповідно до вище зазначеної ухвали позивачу було надано строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали від 01.11.2021 року направлялась позивачу ОСОБА_1 на адресу зазначену в позовній заяві.

Однак, копія ухвали по справі №363/4571/21 від 01.11.2021 року, позивачем не отримана про що свідчить лист, який повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Станом на 17.01.2022 року позивач до суду не з`явився, про рух справи не цікавився та недоліки заяви не усунув.

Оскільки, в визначений ухвалою строк, позивачем недоліки позовної заяви не були усунуті, згідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А.Свєтушкіна