Справа № 461/9080/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/443/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

18 травня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 жовтня 2017 року у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Галичина» та Публічного акціонерного товариства «Ковельмолоко» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року ухваленого судом у складі судді Городецької Л.М. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Галичина», Публічного акціонерного товариства «Ковельмолоко» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Кредитним договором № 151213К8 від 20.03.2013 року, №151214К5 від 06.03.2014 року, №151407К37 від 21.08.2008 року та №151208К34 від 25.06.2008 року з додатковими угодами та договорам укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №151213N2 від 20.03.2013 року у розмірі 20 231 816,26 (двадцять мільйонів двісті тридцять одна тисяча вісімсот шістнадцять, 26) доларів США та 182 855 595,54 (сто вісімдесят два мільйони вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 3654,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Галичина» та Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко».

12 травня 2022 року особа, що не брала участі у справі ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 жовтня 2017 року.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним , ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування дійсних обставин справи, таким, що порушує його права та інтереси. Звертає увагу, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитними договорами №1512К8 від 20.03.2013 року, №151407К37 від 21.08.2008 року та №151208К34 від 25.06.2008 року, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року з відповідача ОСОБА_2 , як поручителя за договором №151213Р12 від 25.03.2013 року. ОСОБА_1 є також поручителем по даних кредитних договорах , які були укладені в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року, а відтак стверджує, що вказане судове рішення безпосередньо зачіпає його права.

Зазначає, що після укладення договору поруки (25.03.2013 ) до Генеральної кредитної угоди від 20.03.2013р. №151213N2, Кредитних договорів №151213К8 від 20.03.2013, №151407К37 від 21.08.2007 та №151208К34 від 25.06.2008 неодноразово вносились зміни, внаслідок чого було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_2 .

Поручитель ОСОБА_3 як сторона договору поруки в жодному вигляді не надавав згоди на внесення змін до Генеральної кредитної угоди та Кредитних договорів, які збільшують основне зобов`язання та відповідно обсяг відповідальності поручителя. У зв`язку із цим укладений договір поруки вже був припинений на підставі ч.1 ст.559 ЦК України на час звернення позивача до суду з позовом, а відтак у позові належало відмовити в повному обсязі. Просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення,яким у задоволенні позову про стягнення заборгованості відмовити.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не залучений до участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються його права.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу про спливу чотирьох років шести місяців з часу ухвалення рішення не зазначає коли саме йому стало відомо про нього, не заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Суд звертає увагу, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала справа за позовом банку до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди від 20.03.2013 року та рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року стягнуто заборгованість з поручителя ОСОБА_1 . В даній справі ОСОБА_1 оскаржив рішення і справа перебуває в провадженні апеляційного суду.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про доступ до судових рішень" особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до відповідного суду з письмовою заявою про надання можливості ознайомитися із судовим рішенням у приміщенні суду; надання можливості виготовити копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів; виготовлення копії судового рішення апаратом суду; надання повного доступу до судового рішення в Реєстрі,яким вирішено питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Крім цього, скаржником не сплачений судовий збір.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір скаржник повинен оплатити судовий збір в розмірі 5481 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) 3654 (100%)+ 1827 (50 %) = 5481) за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК Львів/ Личаківський р-н/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху до усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись ст.185,357 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону представити Львівському апеляційному суду.

Попередити скаржника, що в разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Мікуш Ю.Р.