Справа № 524/9164/16-ц
Провадження № 2-др/524/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участі секретаря судового засідання Булаєнко С.М., представника позивача Лаврук А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

Адвокат Шершень Ю.С. звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача проти розподілу судових витрат заперечувала. Вказала, що разом із першою заявою по суті відповідач не подавав докази понесення судових витрат та не наводив попередній розрахунок судових витрат. Звертала увагу на те, що відповідач не надав докази сплати витрат. Просила врахувати, що із матеріалами справи представник відповідача не знайомився, а заява була подана через підсистему «Електронний суд», а тому на її думку наведені у розрахунку витрати є необґрунтованими. Зазначила, що в акті виконаних робіт не зазначено по якій справі були проведені дії.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

27 квітня 2022 року судом було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Системний аналіз частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31 січня 2022 року по справі № 462/1026/19(провадження № 61-15202св20)

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 квітня 2021 року по справі № 679/1125/18(провадження № 61-6734св20)

Подана представником відповідача заява про ухвалення додаткового рішення не містить посилань на те, які дії позивача відповідач вважає необґрунтованими.

Суд враховує те, що підставою для закриття провадження по справі слугувала наявність рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Разом із тим, на переконання суду, такі дії позивача не є явно необґрунтованими і не свідчать про наявність у позивача по справі протиправної мети, з огляду на те, що позовні заяви були подані різними представниками та в різний період.

У зв`язку із наведеним, суд відмовляє у задоволення заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.142, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ