Справа № 212/6915/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д. секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,-

встановив:

У серпні 2021 року АТ Криворізька теплоцентраль звернулось до суду із вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 , які не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 листопада 2017 року по 31 травня 2021 року у розмірі 40076,62 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. А також, у зв`язку із невиконанням відповідачів обов`язків щодо сплати заборгованості позивач просить також стягнути з останніх суму інфляційних витрат у розмірі 4120,16 грн., 3% річних у розмірі 1918,01 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обгрунтування вказала, що позивачем не надано суду належних розрахунків заборгованості із зазначеними тарифами, які діяли в певний період часу, не зазначено порядок розрахунку, формулу розрахунку. Позивачем не надано доказів на підтвердження надання будь-яких комунальних послуг відповідачам. Відповідач також, не погодилась із розміром нарахованих штрафних санкцій. Крім того відповідачем зазначено, що розрахунок заборгованості безпідставно здійснено поза межами трирічного строку позовної давності за період з 01.11.2017 року по 31.05.2021 року. Відповідачі не користувались послугами АТ Криворізька теплоцентраль, оскільки відповідач ОСОБА_4 є громадянином Азербайджану та з дружиною ОСОБА_3 виїхали з України у січні 2015 року. Відповідач ОСОБА_2 з липня 2020 року по теперішній час утримується у Державній установі Криворізька установа виконання покарань № 3.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. Відповідачка ОСОБА_1 скористалась правом надання відзиву на позовну заяву, до суду повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, при цьому була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення СМС-повідомлень на номер телефону власноруч вказаному нею у своїй заяві про згоду на отримання СМС інформування (а.с.40).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Відповідно до приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року ).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, та підтверджено відповідними відомостями Відділу реєстрації та проживання громадян виконкому Покровської районної у місті ради, що станом на 12.08.2021 року відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 з 29.01.1985 року, ОСОБА_2 з 17.06.2011 року, ОСОБА_3 з 07.12.2006 року, ОСОБА_4 з 21.06.2011 року.

Зазначене житло перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, на яке відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення.

У зв`язку з наведеним, суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення, оскільки на підставі ст.ст. 67,68 ЖК України відповідачі, як наймачі, зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату.

При цьому, відсутність договору про надання комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно із ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Всупереч наведених вимог закону, відповідачі, як споживачі послуг теплопостачання не здійснювали своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується суд, за період з листопада 2017 року по травень 2021 року по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , розмір заборгованості за послуги централізованого опалення складає 40076,62 грн. (а.с. 5).

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_1 на відсутність підстав для стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які виїхали за кордон у 2015 році та не користувались послугами з опалення, оскільки вказані обстави не звільняють відповідачів від обов`язку утримувати своє майно та нести витрати по сплаті комунальних послуг за місцем своєї реєстрації.

Твердження відповідача ОСОБА_1 щодо неможливості стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 , який з 23.07.2020 року утримується під вартою у ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» і також не отримує послуг з опалення, суд також відхиляє як такі, що не ґрунтуються на законі.

Так, умови та порядок відрахування за виконавчими листами та іншими виконавчими документами із заробітної плати і винагороди засуджених до позбавлення волі, визначені розділом ІV Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 07.03.2013 № 396/5, а також п.11 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5.

Вирішуючи заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Нормами ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність, відповідно до частини першої статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши суму заборгованості в межах останніх трьох років до моменту звернення позивача до суду із даним позовом, тобто за період з листопада 2018 року по травень 2021 року, що складає 32316,82 грн.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Таким чином суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів в межах строку позовної давності нараховану суму індексу інфляції у розмірі 3946,66 грн. та 3 % річних у розмірі 1789,27 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1873,15 грн. (38052,75*2270/46114,79), в рівних частинах по 468,29 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 264, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83,141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з листопада 2018 року по травень 2021 року, що складає 32316 гривень 82 копійки, суму індексу інфляції у розмірі 3946 гривень 66 копійок, 3 % річних у розмірі 1789 гривень 27 копійок, а всього 38052 (тридцять вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні 75 копійок.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 468 (чотириста шістдесят вісім) гривень 29 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, , юридична адреса: Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 24 травня 2022 року.

Суддя М. Д. Власенко