Ухвала

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 522/2922/16

провадження № 61-2221 ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув заяву про самовідвід судді-доповідача Хопти С. Ф. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Генеральної прокуратури України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року скасовано в частині вимог ОСОБА_1 до Служби безпеки України про відшкодування майнової та моральної шкоди та провадження у справі в цій частині закрито; змінено вчастині вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Національної поліції України, Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України про відшкодування майнової та моральної шкоди шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ці судові рішення, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Білоконь О. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

До відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі суддею-доповідачем Білоконь О. В. заявлено самовідвід із підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2022 року заяву про самовідвід судді-доповідача Білоконь О. В. задоволено.

Відведено суддю Білоконь О. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Глазов О. В., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цій справі.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Глазов О. В., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року (провадження 61-2221ск22) передано на повторний автоматизований розподіл.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 травня 2022 року

№ 553/0/226-22призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2022 року, справу призначено

судді-доповідачеві Хопті С. Ф., судді, які входять до складу колегії:

Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

До відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі суддею-доповідачем Хоптою С. Ф. заявлено самовідвід із підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

На обґрунтування підстав для самовідводу посилається на те, що суддя брав участь у розгляді цієї справи № 522/2922/16 у суді касаційної інстанції за касаційними скаргами Міністерства оборони України та Державної казначейської служби Українина рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року, де висловлював свою позицію у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, за результатами розгляду яких 22 травня 2019 року було ухвалено судове рішення.

Заява судді-доповідача Хопти С. Ф. про самовідвід підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Верховним Судом встановлено, що постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 522/2922/16 (провадження № 61-4920св18) постановлена за результатами розгляду касаційних скарг Міністерства оборони України та Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у цій справі за участі колегії суддів у складі: головуючого - Луспеника Д. Д., суддів:

Білоконь О. В. (судді-доповідача), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.

Отже, суддею Хоптою С. Ф., який входив у склад колегії суддів, визначеної для розгляду цієї справи вже висловлена правова позиція щодо законності оскаржуваних судових рішень та застосування норм матеріального та процесуального права у цій справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (частина друга статті 39 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява

№ 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня

2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Щодо оцінки наявності підстав для самовідводу за суб`єктивним критерієм, то відсутні підстави стверджувати, що суддя Верховного Суду Хопта С. Ф. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати побоювання учасників справи при розгляді справи щодо відсутності безсторонності у певного судді, що об`єктивно виправдані.

Зважаючи на наведене та, ураховуючи, що суддя Верховного Суду Хопта С. Ф. брав участь у розгляді цієї справи № 522/2922/16 за касаційними скаргами Міністерства оборони України та Державної казначейської служби Українина рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року, предметом якої було відшкодування майнової та моральної шкоди, та висловлював свою правову позицію щодо застосування норм матеріального та процесуального права в цій частині, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді касаційної скаргиОСОБА_1 у справі № 522/2922/16 та забезпечення довіри учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про самовідвід судді-доповідача Хопти С. Ф та передачі касаційної скарги ОСОБА_1 для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статтями 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Заяву про самовідвід судді-доповідача Хопти С. Ф. задовольнити.

Відвести суддю Хопту С. Ф. від участі у розгляді касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у цій справі.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 21 грудня 2021 року (провадження 61-2221ск22) передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара