Справа № 180/2785/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Марганці цивільну справу № 180/2785/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син є повнолітнім і продовжує навчання на контрактній основі на денному відділенні за спеціальністю культурологія у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського». Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає.

Крім того, нею понесені додаткові витрати на навчання сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Які виявилися в наступному: згідно договору № СГ-2021/1243 від 21.08.2021 року вартість освітньої послуги становить з 01.09.2021-31.09.2022 року 9540 гривень. 17 серпня 2021 року за перший семестр навчання сина нею, ОСОБА_1 сплачено 9540 гривень. 08 вересня 2021 року вона перевела на картку сина грошові кошти в розмірі 2600 гривень, який ті в подальшому перерахував за проживання у гуртожитку.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь 6070 гривень додаткових витрат на дитину, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з навчанням, проживанням в гуртожитку, що становить Ѕ частину понесених нею додаткових витрат; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В частині позовних вимог стягнення додаткових витрат на навчання сина: оплату освітніх послуг, проживання в гуртожитку, суд зазначає наступне

Відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 03 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 374 /а.с.11/.

Згідно виконавчого листа № 2/180/923/2014 виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 30.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною віку 18 років /а.с. 12/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досяг віку повноліття і продовжує навчання на контрактній основі на денному відділенні за спеціальністю культурологія у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського», що підтверджується довідкою за № 1/21/22 від 22.09.2021 /а.с.9/.

Згідно договору про надання освітніх послуг між Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» та фізичною особою ОСОБА_1 від 12.08.2021 року № СГ-2021/1243 підтверджується, що термін навчання ОСОБА_1 на факультеті культурологія з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року становить 9540 гривень /а.с.13-14/.

Копією квитанції 19.08.2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила всього 9540 гривень - плати за перший семестр за навчання студента ОСОБА_1 на користь Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» /а.с. 15/.

Копіями квитанцій від 06.09.2021 року та 08.09.2021 року підтверджується, що за проживання ОСОБА_1 в гуртожитку сплачено 2600 гривень /а.с. 16/.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, які полягають в оплаті вартості проживання студента ОСОБА_1 в гуртожитку, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Враховуючи, що витрати позивача на оплату вартості проживання дитини в гуртожитку не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, оскільки вони є звичайними витратами на дитину і можуть компенсуватися за рахунок аліментів ,які сплачує відповідач на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4770 гривень на користь позивача в рахунок половини внесеної плати за перший семестр навчання ОСОБА_1 у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського», суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, дитина сторін ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 він досяг повноліття. ОСОБА_1 19.08.2021 року здійснено плату в розмірі 9540 гривень за перший семестр за навчання студента ОСОБА_1 .

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, є обґрунтованими вимогами позивача про стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді половини внесеної плати за перший семестр навчання ОСОБА_1 у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського».

Позивачем за цей період сплачено 9540 гривень, половина вартості цих витрат становить 4770 гривень.

Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину, пов`язані з оплатою вартості його навчання за період 01.09.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 4770 гривень.

В частині позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утирання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Позивач у справі мала об`єктивну можливість подати на підтвердження проживання разом з повнолітнім сином усі необхідні докази до позовної заяви, але цією можливістю не скористалась.

Частиною 1 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа; проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це інформація до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що повнолітній син сторін, за однією адресою з матір`ю не зареєстрований та не проживає, - суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем за даним позовом, відповідно до положень ч. 3 ст. 199 СК України, тому з цих підстав слід відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання..

Суд наголошує, що повнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавлений можливості, за наявності підстав, самостійно звернутись до суду з позовом до батьків або одного з них про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з навчанням, у відповідності до положень ст.199 СК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого: АДРЕСА_1 користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 в рахунок додаткових витрат на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з оплатою навчання останнього за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року, в розмірі 4770 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованого: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2022 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська