УХВАЛА

23 травня 2022 року м. Кропивницький

справа № 395/346/21

провадження № 22-ц/4809/420/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобеленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих порушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобеленерго» задоволено; стягнуто зі ОСОБА_1 на користь позивача 1589,45 грн в рахунок відшкодування завданих збитків; стягнуто зі ОСОБА_2 на користь позивача 1589,45 грн в рахунок відшкодування завданих збитків.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції підписана представником відповідача адвокатом Жеребенко О.В.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 березня 2022 року з підстав, що у ній зазначені, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; запропоновано скаржнику у строк, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду: обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції; апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог ЦПК України, а також копії або примірники виправленої апеляційної скарги для всіх учасників справи; належні докази на підтвердження повноважень представника, який підписав апеляційну скаргу. Також скаржнику роз`яснені процесуальні наслідки ненадання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнання судом неповажними наведених скаржником причин пропуску строку, а також наслідки неусунення у встановлений строк недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи повідомлень про вручення поштових відправлень, копію ухвали апеляційного суду від 17 березня 2022 року скаржником отримано 31 березня 2022 року, представником скаржника 06 квітня 2022 року (а.с. 196-197).

У періоди з 03 квітня 2022 року по 22 квітня 2022 року та з 03 травня 2022 року по 11 травня 2022 року головуючий суддя у даній справі Дьомич Л.М. перебувала у відпустці.

Посилаючись на дату отримання копії ухвали апеляційного суду від 17 березня 2022 року саме представником скаржника, 15 квітня 2022 року ОСОБА_3 надіслано на адресу суду заяву на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, зокрема, щодо обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження стверджується, що інформація про отримання 07 грудня 2021 року ОСОБА_3 як представником скаржника копії оскаржуваного рішення суду, суперечить фактичним обставинам справи. Зазначається, що 06 грудня 2021 року представник брала участь у засіданні суду першої інстанції у даній справі і цього дня судового рішення нею отримано не було. Оскаржуване рішення суду першої інстанції представнику було надано відповідачем ОСОБА_1 після його отримання останнім 18 грудня 2021 року. За доводами представника скаржника, безпосередньо нею копії оскаржуваного рішення отримано не було, жодних розписок про отримання нею не складалося, звідки вказаний підпис міститься в матеріалах справи їй не відомо.

Крім того, просить врахувати, що обставина отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення суду 18 грудня 2021 року підтверджується матеріалами справи, а також те, що протягом строку на апеляційне оскарження рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року закінчився 2021 рік, були новорічні свята та вихідні дні, які певним чином вплинули на оперативність пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи викладене, просить поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи заявлене представником скаржника клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст. 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, конституційна засада забезпечення апеляційного оскарження судового рішення гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року).

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Частинами 1 та 2 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Як було з`ясовано апеляційним судом, права та інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції представляла адвокат Жеребенко Олена Валеріївна на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 333, виданого 08 липня 2021 року Кропивницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної допомоги (а.с. 74). За змістом п. 3 доручення, це доручення діє до використання всіх національних засобів правового захисту, а у випадку складення документів процесуального характеру як виду правової допомоги до моменту передання Клієнту відповідних складених документів. Дія доручення припиняється у випадках, передбачених ст.ст. 23, 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

З матеріалів справи вбачається, що повне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року виготовлено судом першої інстанції 07 грудня 2021 року (а.с. 167). Зазначене підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якої 07 грудня 2021 року текст рішення у даній справі надіслано до Реєстру; 07 грудня 2021 року зареєстровано та 08 грудня 2021 року оприлюднено.

Також, як вже зазначалось апеляційним судом, у матеріалах даної справи наявна розписка, підписом у якій адвокат Жеребенко Олена Валеріївна засвідчила отримання нею 07 грудня 2021 року в Новомиргородському районному суді копії рішення у цивільній справі №395/346/21 від 06 грудня 2021 року на 6 аркушах (а.с. 168). При цьому, апеляційним судом зважено на те, що роком ухвалення судом першої інстанції рішення у справі та роком отримання його копії в розписці зазначено 2022 рік. Однак, враховуючи місце розташування документа в матеріалах справи, а грудня місяця 2022 року у часі, суд вважає таке зазначення очевидною технічною помилкою.

Колегія суддів зауважує, що у цивільному судочинстві адвокат як представник не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі. Разом з тим, в силу вимог ч.1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Зазначена процесуальна вимога знайшла своє відображення, зокрема, у п.1 ч. 6, ч. 7 ст. 272 ЦПК України, за якими днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Зазначаючи в ухвалі від 17 березня 2022 року про пропуск скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційним судом було враховано, що адвокатом Жеребенко Оленою Валеріївною була підписана також апеляційна скарга ОСОБА_1 на судове рішення у даній справі, що свідчить про те, що відносини представництва між відповідачем та його представником у суді першої інстанції не припинилися після винесення оскаржуваного рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що факт отримання адвокатом Жеребенко Оленою Валеріївною копії рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року, який підтверджується розпискою від 07 грудня 2021 року, ні скаржником, ні його представником не спростовано.

Натомість, твердження представника скаржника про неотримання нею копії оскаржуваного судового рішення 07 грудня 2021 року у приміщенні суду першої інстанції, спростовується наявними у справі доказами.

За змістом ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 44 ЦПК України на учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Наведеними нормами окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Однак, ОСОБА_1 , процесуальні права та обов`язки якого здійснює адвокат Жеребенко Олена Валеріївна, у порушення положень процесуального закону наданими йому процесуальними правами добросовісно не скористався та формально поставився до виконання свого процесуального обов`язку щодо дотримання встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які представник скаржника пов`язує з кінцем року, вихідними та святковими днями, колегією суддів враховується, що законом запроваджено оціночні параметри визначення обґрунтованості причин пропуску процесуального строку. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду, порушив ці строки.

Разом з тим, фактичні обставини свідчать про те, що недопущення виникнення вказаних у заяві причин пропуску строку цілковито залежало від волі та бажання скаржника.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не наведено обставин, які об`єктивно перешкоджали реалізації ним права на апеляційне оскарження у встановлений законом строк, доказів існування таких обставин не надано, що свідчить про неповажність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність визначених законом підстав для його поновлення.

Частинами 3, 4 ст. 357 ЦПК України визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу.

За п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Європеський суд з прав людини неодноразово постановляв, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії»; «Гору проти Греції»; «Михолапа проти Латвії» та «Андрєєва проти Латвії»; «Дія 97» проти України» та ін.).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Так, усунення певних недоліків скарги, не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

На підставі викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний