Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Киніва О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 8668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу в розмірі 18264,27 грн., а також стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що у листопаді 2021 року він дізнався про відкриття щодо нього виконавчого провадження та одразу звернувся до приватного виконавця виконавчого округу

Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого

провадження № 67527638. Приватним виконавцем надано копії усіх матеріалів виконавчого провадження, однак кредитний договір № 06-01/ 5100412К від 05.10.2005 року виявився неналежної якості і як наслідок зміст такого неможливопрочитати. На його неодноразові звернення до відповідача про надання договору належної якості він отримував тільки усні відмови.

Разом з тим, вказує, що з наявної копії кредитного договору № 06-01/5100412К можна з`ясувати тільки те, що датою виконання зобов`язання є 02.04.2006 року та те, що він не є

нотаріально посвідченим.

Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8668 виданий нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою А.М. вважає таким, що суперечить закону та не підлягає виконанню, оскільки вимоги стягувача є неправомірними, а нотаріусом порушена процедура його вчинення.

Так, нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, правилам глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України щодо безспірності документів на підставі який здійснюється стягнення, натомість застосовано скасований та нечинний п.2 Переліку.

Нотаріус всупереч вищевказаних норм, керуючись нечинним положенням Переліку, вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим.

Нотаріусом жодним чином не встановлено та не перевірено підстави, які б давали закону можливість вчинення виконавчого напису №8668 від 22.09.21. У даному випадку процедура вчинення виконавчого напису нотаріусом очевидно порушена, а саме виконавчий напис №8668 від 22.09.21 вчинено за відсутності належних документів, які б свідчили про безспірність заборгованості та в цілому за відсутності будь-яких відомостей, які б давали підстави вважати, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал» виникли правовідносини з кредитного договору.

В ОСОБА_1 ніхто не з`ясував наявність заперечень щодо боргу.

Звертає увагу, що нотаріусом у виконавчому написі, що зареєстрований в реєстрі за №8668 від 22.09.2021 зазначено, що стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 проводиться на підставі кредитного договору №06-02/5100412К від 05.10.2005. Проте, між позивачем та ТОВ «Вердикт Капітал» не укладався кредитний договір.

Крім того, очевидним є й той факт, що навіть якщо б укладення кредитного договору мало б місце, то строк вчинення виконавчого напису є явно пропущеним. Так, відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За своєю правовою природою кредитний договір є строковим. Кредитний договір № 06-01/5100412К також не є виключенням, а тому в ньому зазначено строк виконання зобов`язання, що датою погашення кредиту є 02.04.2006. Тобто, датою виникнення права вимоги до ОСОБА_1 є 02.04.2006. В той час як виконавчий напис нотаріус вчинила 22.09.2021. Таким чином, нотаріусом порушено строки вчинення виконавчого напису на борг7овому документі, що взагалі виключає закону можливість його вчинення, оскільки прямо суперечить правилам ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

В обґрунтування судових витрат зазначив наступне.

09.12.2021 між ОСОБА_1 та АБ «Марина В.Г.» укладено договір надання правової допомоги №09/12 у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п.3.1 договором про надання правової допомоги №09/12 від 09.12.2021 за надання правової допомоги, у відповідності до умов цього договору, клієнт сплачую Бюро гонорар із розрахунку, що визначається додатком до даного Договору чи умовам даного правочину і не може бути меншим 1000 грн. за годину роботи адвоката.

Згідно з п.4 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №09/12 від 09.12.2021 сторони домовилися про визначення вартості послуг робіт Адвоката з надання професійної правничої допомоги в розрахунку 1000 грн. за годину роботи адвоката.

Згідно з попереднім (орієнтованим) розрахунком витрат на професійну правову правничу допомогу до Договору від 09.12.2021 про надання правової допомоги сума витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката, в дані справі становить 15000 грн.

У відповідності із вищезазначеним попереднім (орієнтованим) розрахунком витрат на професійну правову правничу допомогу до Договору про надання правової допомоги від 09.12.2021, Виконавцем, Клієнту надається такий перелік юридичних послуг: ознайомлення зі справою, вивчення проблематики питання, аналіз судової практики, оцінка ситуації, консультування, вироблення та узгодження правової позиції у справі 2000 грн. (2 години); підготовка та складання заяви про надання належним чином завірених копій кредитного договору, детального розрахунку заборгованості та інформації про рух коштів за договором 1000 грн (1 година); підготовка й складання клопотання про зупинення виконавчого провадження 1500 грн. (1,5 години); підготовка й складання клопотання про витребування доказів - 1500 грн. (1,5 години); підготовка складння позовної заяви 5000 грн. (5 годин); підготовка документів про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу 2000 грн. (2 години); представництво інтересів позивача в суді першої інстанції 2000 грн. (2 години).

Зазначив, що такі витрати є фактичними і неминучими, з огляду на те, що право позивача є порушенним, а тому звернення до суду з позовом є єдиним механізмом для захисту та відновлення порушеного права і як наслідок неминучим є й сплата судового збору і витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати також є фактичними, що підтверджується відповідними квитанціями про сплату судового збору і витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третью особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до п.6 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №09/12 від 09.12.2021 оплата витрат на професійну правничу допомогу після проголошення судом рішення в 1-й інстанції за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Витрати на професійну правову допомогу є співмірними зі складністю справи та її значенням для позивача права позивача є порушеними, несуть вкрай негативні наслідки як на його майновий стан, так і моральний. Незаконні вимоги про повернення коштів пригнічують як самого позивача так ф його близьких, тому ОСОБА_1 змушений захищати свої права в судовому порядку та звернутись за кваліфікованою правовою допомогою до адвоката.

21.12.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином та якості засвідчену копію кредитного договору №06-01/5100412К від 05.10.2005року. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

30.12.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено заяву позивача про забезпечення позову. У порядку забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №67527638.

26.01.2022 на виконання ухвали суду про витребування доказів, представником відповідача повідомлено про неможливість надання документів.

01.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, яким просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Своє клопотання мотивував тим, що представником позивача не надано договору про надання правової допомоги, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, детальний опис вчинення дій. Крім того, розмір витрат є завищеним.

03.02.2022 від представника відповідача надійшов відзив. У відзові, представник відповідача покликається на порядок вчинення виконавчого напису, ст.ст. 87-89 Закону України «Про Нотаріат», Постанову Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 за № 282/20595.

Зазначає, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач в своєму позові не зазначила жодної обставини, яка свідчила про протилежне.

В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

З урахуванням ст..ст. 15,16,18 ЦК України, ст.. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня вимоги минуло не більше трьох років.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019, справа № 161/6092/18-ц.

Згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлють прострочення виконання зобов`язання.

У п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

За умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені від 31.01.1992 року №2 оскаржується тільки відмова у вчинені виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

На підставі наведеного просив відмовити у задоволені позовних вимог.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, проти заочного рішення не заперечує.

У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив.

У судове засідання треті особи не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені, від представника позивача надана заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, відповідачем не подано заяв про відкладення розгляду справи, в матеріалах справи наявний відзив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи за наявними у справи матеріалами.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що 05.10.2005 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №06-01/5100412 К.

Відповідно до якого АТ «Банк Універсальний» надав позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти у тимчасове платне користування на шість місяців, до 02.04.2006, в розмірі 1800 грн.

22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 8668 про стягнення суми боргу в розмірі 18264,27 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступника на підставі договору №ВК/03 про відступлення прав вимоги ТОВ КУА «Прімоколект Капітал» від 08.04.2021 року, який в свою чергу на підставі договору від 14.11.2016 про відступлення прав вимоги, був правонаступником ПАТ «Універсал Банк».

16.11.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67527638 з виконання виконавчого напису № 8668 від 22.09.2021, про стягнення суми боргу в розмірі 18264,27 грн., боржник: ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні»№2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.

Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18).

Укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 від 05.10.2005 року №06-01/5100412 К, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, враховуючи, що нотаріус Сазонова О.М. при вчиненні виконавчого напису діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом вчинено виконавчий напис за межами трьохрічного строку з дня виникнення вимоги.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, підчас видачі оскаржуваного виконавчого напису нотаріус керувався визнаним не чинним законодавством, виконавчий напис вчинено біль ніж через три роки з дня виникнення вимоги, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.1ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу була надано Договір про надання правової допомоги від 09.12.2021, розрахунок витрат на правову допомогу від 15.12.2021, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19 (провадження №61-22131св19) зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивачем понесені витрати у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Враховуючи викладене, заяву відповідача про зменшення витрат на правову, підтвердження виконаних робіт, зокрема підготування та складання документів (позовна заява, клопотання про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів, заяв про надання документів), суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України справах, пов`язаних з порушенням їх прав, а тому за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 8668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу в розмірі 18264,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 року, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набранням рішенням суду законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»: місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, АДРЕСА_2

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович, місце знаходження пл. Кирила і Мефодія, 1 оф. 41-в, м. Ужгород, 88000.

Суддя І.О. Шепетко