Провадження №2/592/468/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Подпрятова А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в тому числі і в інтересах ОСОБА_3 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що їй належить будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В будинку за вказаною адресою відповідно до довідки виданої центром надання адміністративних послуг м.Суми зареєстровані: вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відповідачка ОСОБА_2 є її колишньою невісткою, ОСОБА_3 її онука. На сьогоднішній день ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин. Фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали з будинку до розірвання шлюбу з її сином, і де мешкають зараз не відомо. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 08.07.2021 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано. Відповідачі не проживають в будинку з квітня 2018 року, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в будинку не має і взагалі цим житлом вони не цікавляться. Факт реєстрації відповідачів порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою, понад один рік, без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Вона як власник житла вимушена звернутися до суду з позовною заявою, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача адвоката Луніки Т.Я. до суду надійшла заява, в якій він просить справу за позовом ОСОБА_4 розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Приймаючи участь в розгляді справи позивач ОСОБА_4 пояснила, що 15.04.2018 року її колишня невістка ОСОБА_2 разом з онукою ОСОБА_6 поїхали у Вінницьку область, де і проживали, а потім переїхали до Херсонської області і проживають там 2-2,5 роки. В м.Суми вони не поверталися за цей час, у ОСОБА_2 є інша сім`я.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_4 вона визнає, не заперечує проти позову, справу просить розглядати без її участі. В письмовій заяві до суду відповідач ОСОБА_2 зазначила, що в будинку не проживає з 2018 року, мешкає з донькою та новонародженим сином в Херсонській області.

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій зазначили, що справу за позовом ОСОБА_2 просили розглядати без участі їх представника. В висновку Управління зазначило, що не проживання дитини у спірному будинку зумовлено об`єктивними причинами, а саме тим, що мати дитини ОСОБА_2 змінила місце проживання. ОСОБА_3 через свій малолітній вік не може самостійно вирішити, де вона буде проживати, та була вимушена переїхати до іншого місця проживання разом зі своєю матір`ю. Тому в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом, заперечують.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Суд установив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2021 року позивачу ОСОБА_1 належить будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Викладена обставина також підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.09.2021 року (а.с.6).

У будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її колишня невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14.03-08/86326 від 17.09.2021 року (а.с.7).

Син позивачки ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 08.07.2021 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_7 виїхали з будинку, добровільно залишили житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , ще до розірвання шлюбу, а саме в квітні 2018 року, за цей час до м.Суми не поверталися.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 , разом з донькою не проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 2018 року. Їй відомо, що вони виїхали за межі міста Суми та проживають в іншій області. До будинку відповідачі ніколи не поверталися. Ніяких перешкод у користуванні будинком ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є сусідкою позивачки, пояснила, що відповідач ОСОБА_2 разом з донькою не проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , років чотири. Від сина позивачки ОСОБА_5 вона чула, що його дружина разом з донькою поїхали проживати до батьків додому. Ніяких перешкод у користуванні будинком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніхто не чинив.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Діями відповідачів порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оскільки дитина ОСОБА_7 більше чотирьох років проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 окремо від батька ОСОБА_5 , до міста Суми за цей час не поверталася, має місце проживання в с.Хрестівка (на цей час Каховський район) Херсонської області, де відвідує школу, збереження за ОСОБА_7 права користування житлом в будинку не є таким, що буде сприяти захисту її прав чи інтересів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити і визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи:

http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.А. Котенко