ПОСТАНОВА

Іменем України

/додаткова/

23 травня 2022 року м. Кропивницький

справа № 383/1283/20

провадження № 22-з/4809/28/22

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсними доручення, договору купівлі-продажу та державного акту на право приватної власності на землю, -

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , в якому просила визнати недійсним доручення, посвідчене 01 липня 2000 року секретарем виконавчого комітету Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області Вітько Н.А., зареєстроване в реєстрі за №54; визнати недійсним договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 06.07.2000 року, укладеного між ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Білорус Н.В., зареєстрований в реєстрі за №2326; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю площею 12,34 га, розташованої на території Новоградівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №15-474.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року позов задоволено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

23.02.2022 представник позивача адвокат Марку О.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у постанові вирішено не було.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст.ст. 15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представником позивача адвокатом Марку О.В. до суду було подано клопотання про стягнення судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача надано суду договір про надання правничої професійної допомоги від 20 серпня 2021 року, укладений між Адвокатським бюро Олени Марку «АС» та ОСОБА_1 ; орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого адвокатом Марку О.В. підготовлено (2 год.) 2000 грн., участь у судовому засіданні 1000 грн., всього вартість правової допомоги становить 3000 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера від 20.08.2021 про оплату ОСОБА_1 послуг в розмірі 3000 грн.

З врахуванням вищенаведеного, а також того, що представником відповідача було надано детальний опис наданих послуг, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачасуму понесених ними витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270,382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Доповнити постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 листопада 2021 року абзацом наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М. Дьомич