Ухвала

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 644/9742/19

провадження № 61-7849св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - керівник Харківської міської прокуратури №3 в інтересах Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року в складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бурлаки І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 460 150,74 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в складі судді: Попової В. О., від 11 грудня 2020 року позов прокурора задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі по 460 150,74 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року скасовано та в задоволенні позову прокурора відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2021 року заступника керівника Харківської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, в якій просила: скасувати оскаржену постанову апеляційного суду; залишити в силі рішення суду першої інстанції; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 644/9742/19 становить 460 150,74 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статті 260, 389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 644/9742/19 за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 3, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков