Справа № 301/3448/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Іршавська міська рада, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав свому онуку та сину позивача відповідачу ОСОБА_2 . До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_4 . Відповідач від прийняття спадщини відмовився на користь своєї матері позивача ОСОБА_1 . Позивачка спадщину прийняла, оскільки після смерті батька вступила в управління майном. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, нема. Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 30.11.2021 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Іршавську міську раду, справу призначено на підготовче засідання.

Ухвалою Іршавського райсуду від 21.12.2021 року підготовче провадженння по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.42,46).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 41,44).

Представник Іршавської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, письмових пояснень та заперечень проти позову не подав (а.с.40, 54).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.43).

Згідно виписки з погосподарської книги Осійської сільської ради за 2016-2023 роки, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11). Житловий будинок збудований у 1950 році на земельній ділянці, що надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,07 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.48-52). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість будинку становить 63059 грн. (а.с.53).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.01.2014 року (а.с.6).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Осійської сільради 29.10.2001 року, ОСОБА_4 все своє майно заповідав онуку відповідачу ОСОБА_2 (а.с.7). Заповіт не скасовано і не змінено.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_4 не має.

Спадкоємець за заповітом відповідач ОСОБА_2 на день відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався, відмовилася від спадщини на користь своєї матері позивачка ОСОБА_1 , яка є дочкою спадкодавця (а.с.8,12). Позивачка ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.

До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець спадщину за померлим ОСОБА_4 не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок за життя власником не зареєстрований в державному реєстрі.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.Іршавська міська рада не подала заперечень проти позову.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 - батько позивача, єдиним спадкоємцем якого, що прийняв спадщину, є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 534, 535, 548, 549, 561, 562 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 січня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських