Справа № 569/4387/22
20 липня 2022 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 180000 грн, інфляційні втрати в розмірі 9550,68 грн та 3 % річних в розмірі 2426,30 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 12 липня 2021 року між нею як позикодавцем та відповідачем як позичальником було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяв у неї у борг грошові кошти в розмірі 180000 грн, які зобов`язувався повернути до 12 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою. У вказаний в розписці строк борг відповідач не повернув. 29 жовтня 2021 року відповідачу було направлено вимогу про повернення заборгованості за договором позики. 8 грудня 2021 року відповідач надав письмову відповідь на вимогу, в якій зазначив, що грошові кошти в розмірі 180000 грн не отримував, однак факт написання розписки не заперечував. Загальна сума заборгованості за договором позики з врахуванням інфляційного збільшення в сумі 9550,68 грн та 3 % річних в сумі 2426,30 грн становить 191976,98 грн.
Ухвалою від 20 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
20 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 12 липня 2021 року між сторонами укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичив (отримав в борг) у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 180000 гривень, які зобовязався повернути до 12 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою, підписаною відповідачем.
29 жовтня 2021 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою проповернення заборгованості за договором позики (розписки).
У відповіді від 8 грудня 2021 року ОСОБА_2 повідомив, що грошові кошти в сумі 180000 грн не отримував.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положеннями ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч наведеним нормам закону та умовам договору позики відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та грошові кошти в сумі 180000 грн у визначений договором строк не повернув. Матеріали справи не містять підтвердження повернення відповідачем коштів в сумі 180000 грн за договором позики у визначений ним строк.
Оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені договором позики, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості в сумі 180000 грн.
Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд приймає до уваги здійснений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 13 жовтня 2021 року по 25 березня 2022 року, за яким сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 2426,30 грн., інфляційні втрати становлять 9550,68 грн.
Враховуючи, що відповідач не повернув суму позики в розмірі 180000 грн, підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 13 жовтня 2021 року по 25 березня 2022 року.
За таких обставин позов належить задовольнити повністю.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 223, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основний борг в розмірі 180000 (сто вісімдесят тисяч) грн, інфляційні втрати в сумі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 68 коп та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2426 (дві тисячі чотириста двадцять шість) грн 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1919 (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 77 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 26 липня 2022 року.

Суддя