Справа № 721/204/22
Провадження 2/721/84/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 11 лютого 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Путильському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 06. За час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Стверджує, що шлюбні відносини припинено, з серпня 2021 року сторони не ведуть спільного господарства, а відповідач переїхав проживати до своєї матері у м. Чернівці. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільної дитини. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Утриманням дитини позивач займається самостійно, відповідач має змогу сплачувати аліменти, є працездатним, не має на утриманні інших осіб, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дочкою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

10.05.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній позовні вимоги визнав частково, а саме, не заперечува щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів зазначив про необгрунтований визначений позивачкою розмір аліментів в сумі 5000 грн. Вказував на те, що офіційно працевлаштований, має встановлений розмір доходу, а тому згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Заяви, та клопотання учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11.02.2017 року. З серпня 2021 року не проживають разом, ОСОБА_4 проживає у м. Чернівці зі своєю матір`ю. Вона з дочками, в тому числі і з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , діти знаходяться на її матеріальному утриманні. Працює в КНП «Путильська БЛ» на посаді лікаря акушер-гінеколога, розмір її заробітку становить близько 20 тис. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Кілька разів надсилав на її картковий рахунок кошти на утримання дочки, зокрема і після звернення до суду з позовом. Вважала, що відповідач, будучи працездатним, не маючи на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб, має змогу сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечував. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів - визнав частково, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , оскільки останній офіційно працевлаштований, заробітна плата якого становить близько 9000-10000 грн. Також зазначив, що заявлені вимоги позивачки щодо стягнення аліментів в розмірі 5000 тисяч грн. є безпідставно завищеними, неспівмірними з витратами, що несе позивачка по утриманню дитини. Відповідач ОСОБА_4 допомагає утримувати дитину, так як останній платіж перечислений ним на банківську картку позивачки у квітні 2022 року, складав 4000 тисячі, що становить ј часткуц його заробітку. Просив суд стягувати аліменти з відповідача у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 18.04.2021 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито у справі спрощене провадження.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 11 лютого 2017 року (а.с. 5), сторони зареєстрували шлюб 11.02.2017 року у Путильському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис №06.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2017 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 4).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Путильської сільської ради № 197 від 31.03.2022 року, ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою №01-05/320 від 29.03.2022 року, ОСОБА_1 працює у КНП "Путильська багатопрофільна лікарня" на посаді лікаря акшера-гінеколога, загальна сума її доходу за період з вересня 2021 року по лютий 2022 року становить 103749,76 грн. ( а.с. 8).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем, а також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Щодо розірвання шлюбу:

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Щодо стягнення аліментів:

Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви та в судовому засіданні. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що відповідач визнав вказану позовну вимогу, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Судом також встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і в результаті спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не завжди виконує.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18).

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Суд звертає увагу на фактичні дані, які свідчать про наявність у відповідача стабільних доходів, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також визнання ним позову частково.

Слід зазначити, що позивач у позовній заяві просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2022 року становить 2100 грн.

За час шлюбу в сторін народилася дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у них є дитина дитина віком до 6 років.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 1050 грн., тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, суд враховує той факт, що у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні, відповідач та його представник підтвердили, що стан здоров`я відповідача є належним, у нього немає осіб на утриманні, а також відсутні інші об`єктивні обставини, які б могли бути перешкодою сплати аліментів. При цьому у тексті відзиву, відповідач стверджує лише про матеріальне становище позивача ОСОБА_1 та відсутність з її сторони підтвердження розміру витрат на утримання дитини. Також відповідач категорично зазначив про можливість сплачувати ним аліменти в розмірі ј частки усіх видів його заробітку та доходів. З доводів відповідача та його представника не вбачалося чіткої відповіді щодо розміру доходу відповідача, так як представник зазначав про розмір заробітку відповідача у сумі 9-10 тис на місяць, після чого вказав на суму 4000 грн., яку булои надіслано останнім дитині у квітні 2022 року, та становило ј частку заробітку відповідача. Довідку про розмір доходу відповідача до суду не представили. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що орієнтовний розмір заробітку відповідача становить від 9000 грн. до 16000 грн., та в середньому складає 12500 грн.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, та ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає, що відповідач не довів неможливість сплачувати ним розмір аліментів рекомендований ст. 182 СК України. За таких обставин, суд доходить переконання, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гр. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Визначений судом розмір аліментів, що є більшим ніж розмір визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджується з огляду на переконання суду в достатності заробітку платника аліментів, виходячи із обов`язку батьків рівною мірою утримувати дитину та буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - з 01 квітня 2021 року.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову - 992,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатила 992,40 грн. судового збору при пред`явленні позовної вимоги про розірвання шлюбу, керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 142, 200, 258, 259, 263-266, 268, 280, 282, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. 110, 112, 141, 182-184, 191 СК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований 11 лютого 2017 року у Путильському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 06 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_6 .

Cтягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26 травня 2022 року.

Суддя: Уляна СТЕФАНКО