Справа № 544/1990/21
№ пров. 2-др/544/5/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Пирятин по вул. Ярмарковій, 17, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковтуна Миколи Васильовичапро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні,

у с т а н о в и в:

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 травня 2022 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні.

16 травня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковтуна М.В. на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній зазначає, що ріщенням суду від 12 травня 2022 року повністю відмовлено у задоволенні позовуОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні. Проте при винесенні судового рішення судом не вирішено питання судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу.

Суд не вбачає необхідності виклику сторін, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю. Зі змісту рішення суду від 12.05.2022 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами в частині витрат на професійну правничу допомогу.

16.05.2022 представником відповідача ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, судом встановлено, що строки подачі представником заявника (боржника) заяви про розподіл судових витрат між сторонами в частині витрат на професійну правничу допомогу не порушено.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положення частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно положення пункту 13 частини 3 статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки в матеріалах справи містяться достатні дані для вирішення питання щодо стягнення судових витрат, суд вирішив постановити додаткове рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 15.12.2021 уклав з адвокатом Ковтуном М.В. Договір № 90 про надання правової допомоги (а.с. 140).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту у цивільному провадженні запозовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні. За умовами Договору клієнт зобов`язаний оплачувати послуги Адвоката.

Відповідно до укладеного Додатку до договору № 90 від 15.12.2021 сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання Адвокатом правової допомоги у розмірі 12000 грн. (а.с. 142).

Відповідачем ОСОБА_1 за надані послуги адвоката сплачено винагороду в сумі 12000 грн (ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї; пошук та ознайомлення з нормативними матеріалами, що регулюють відповідні правові відносини, з матеріалами судової практики України по вирішенню аналогічних спорів, надання Замовнику відповідних консульцій з предмета спору (а.с. 112); підготовка відзиву на позов 4000 грн; підготовка відзиву на позов 2000 грн (а.с. 50-64); участь у судових засіданнях 6000 грн (25.01.2022 29 хв.; 21.04.2022 43 хв.; 12.05.2022 1 год. 29 хв.)), що підтверджується розрахунком витрат на правничу допомогу від 12.05.2022, квитанцією № 12/05 від 12.05.2022 наданою до договору № 90 про надання правничої допомоги від 15.12.2021 та додатком до даного договору від 15.12.2021 (а.с. 143).

Відповідно до приписів ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також, відповідно до абз. 5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи викладене, з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача підлягає стягненню сума витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковтуна Миколи Васильовичапро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у її користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошенн.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 21.04.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.01.1996, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Ю.О. Ощинська