Справа № 207/3483/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 207/3483/20 за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 4 081,71 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2020 року до Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 , надіславши на електронну пошту заяву про надання статусу безробітного та заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю. Для отримання статусу безробітного ОСОБА_1 у заяві вказав про те, що через відсутність роботи не має заробітку, не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Також ОСОБА_1 повідомив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Проінформований, що після завернення карантину зобовязаний протягом 10 робочих днів подати до центру зайнятості оригінали документів.

Позивач вказує, що наказом від 15.04.2020 року № НТ200415 відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю на підставі пп. 2.4 ст. 22, п. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 15.04.2020 року по 18.09.2021 року.

Зазначає, що при опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості, а саме перебування в цивільно-правових відносинах з ТОВ «ІНТЕРАВІА», у зв`язку із чим 17.08.2020 року Київським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 1569, відповідно до якого встановлено факт перебування у цивільно-правових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «ІНТЕРАВІА» з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року. За виконану роботу відповідно акту про виконану роботу ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до наказу Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості від 25.08.2020 року № 34 прийнято рішення щодо повернення ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення, яке згідно довідки-розрахунку від 21.08.2020 року № 146 за період з 15.04.2020 року по 17.08.2020 року становить 4 081,71 грн.

Позивач зазначив, що 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслано лист-повідомлення № 266.5-3634/20 про необхідність повернути в добровільному порядку нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття, проте відповідачем вказий лист залишено без уваги.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.02.2021 року цивільну справу № 207/3483/20 за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 31-32).

За результатами розгляду вищевказаного спору 08.06.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва було винесене заочне рішення про задоволення позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів (а.с. 47-49).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2022 року частково задоволено вимоги заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року по цивільній справі № 207/3483/20 за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалу суду про скасування заочного рішення відповідачем було отримано 25.01.2022 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі до ухвали (а.с. 84).

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.04.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Готовий та здатний приступити до роботи. З правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідльність за достовірність поданих даних та відомостей. Проінформований, що після завернення карантину зобов`язаний протягом 10 робочих днів подати центру зайнятості оригінали документів. Дає згоду на використання, внесення до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття, його персональних даних (а.с. 8).

Також 14.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 9).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Нормою ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні серед іншого мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Як убачається із Витягу із наказів Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 , ПК № 00041, наказом від 15.04.2020 року № НТ200415 відповідачу з 15.04.2020 надано статус безробітного; наказом від 15.04.2020 року № НТ200415 ОСОБА_1 з 15.04.2020 року по 18.09.2020 року призначено допомогу по безробіттю; наказом від 15.04.2020 року № НТ200415 відповідачу з 15.04.2020 року розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю; наказом від 19.08.2020 року № НТ200819 з 18.08.2020 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та наказом від 19.08.2020 року № НТ200819 з 18.08.2020 року припинено реєстрацію безробітних у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до абзацу 19 пп. 1 п. 30 Порядку. 25 серпня 2020 року винесено наказ № НТ200825 про повернення виплати (а.с. 11-11 зв.).

Відповідно пункту 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Згідно Акту № 1659 від 17.08.2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» співробітником позивача проведено звірку даних перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «ІНТЕРАВІА».

Пунктом 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, визначено, що розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Із вищевказаного Акту № 1659 розслідування від 17.08.2020 року убачається, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку як безробітний у Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості перебував у трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕРАВІА» на підставі договору підряду від 20.01.2020 року № 16 у період з 20.01.2020 року по 30.04.2020 року.

Відповідно до акту про виконану роботу, у період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року виконана робота з передполітного обслуговування авіапасажирів в а/п «Харків» для ТОВ «ІНТЕРАВІА», у зв`язку із чим ОСОБА_1 нараховано грошові кошти у розмірі 5 000 грн. (а.с. 15).

Згідно довідки-розрахунку Київського міського центру зайнятості № 146 від 21.08.2020 року, сума коштів отримана ОСОБА_1 , який був зареєстрований як безробітний в Дніпровській районній філії КМЦЗ з 15.04.2020 року по 17.08.2020 року, та яка підлягає поверненню складає 4 081,71 грн. (а.с. 17).

Безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - це особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи (пункти 2, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»).

До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»).

Пунктом 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно пункту 6 Порядку, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

26 серпня 2020 року на адресу ОСОБА_1 Дніпровською районною філією Київського міського центру зайнятості направлено лист № 266.5-3634/20 з вимогою про повернення безпідставно отриманої допомоги у розмірі 4 081,71 грн. (а.с. 18-18 зв.).

За повідомленням позивача, відповідач вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів не виконав.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання обгрнутованості заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд приймає до уваги наступне.

Як на підставу для стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів позивач посилається на те, що відповідач перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «ІНТЕРАВІА» у період часу з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року та відповідно акту про виконану роботу отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн., про що не повідомив звертаючись із заявою для отримання статусу безробітного.

Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 року у справі № 127/21595/16-ц зазначив, що стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається. Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, предметом договору підряду від 20.01.2020 року № 16, укладеного між ТОВ «Інтеравіа» та відповідачем ОСОБА_1 , є виконання роботи з передполітного обслуговування авіапасажирів Підрозділу з пасажирського обслуговування (а.с. 13-14).

Строк виконання роботи договором встановлено в період з 20.01.2020 року по 30.04.2020 року.

Відповідно до п. 2.2 договору підряду, оплата проводиться на підставі Акту про виконану роботу.

Згідно витягу з акту про виконану роботу, в період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року ОСОБА_1 виконана робота з передполітного обслуговування авіапасажирів в а/п «Харків» для ТОВ «Інтеравіа». Робота у відповідності з договором підряду виконана і прийнята 29.02.2020 року. Оплата згідно договору підряду складає 5 000 грн. (а.с. 15).

За змістом укладеного між ТОВ «Інтеравіа» та ОСОБА_1 договору підряду не передбачено періодів часу підписання актів за результатами надання послуг з передполітного обслуговування авіапасажирів та обов`язку виконання таких робіт саме до 30.04.2020 року, що давало б можливість дійти висновку про отримання відповідачем доходів у строк з 01.03.2020 року до 30.04.2020 року.

Таким чином, підписання акту про виконану роботу за договором підряду 29.02.2020 року та сплату відповідачу вартості виконаних робіт свідчить про передчасне досягнення визначеної сторонами договору мети - надання послуг з передполітного обслуговування авіапасажирів у строк до 29.02.2020 року та припинення дії договору.

Враховуючи вищевикладене, твердження позивача, що відповідач перебував у цивільно правових відносинах з ТОВ «Інтеравіа» станом на 14.04.2020 року, тобто на час звернення відповідача ОСОБА_1 до позивача із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю не відповідають дійсності.

Беручи до уваги вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманої допомоги у розмірі 4 081,71 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові повністю.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Київський міський центр зайнятості, місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2022 року.

Суддя