ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/584/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/1202/21 Категорія: 302070000 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Вініченка Б.Б., Гончар Н.І.
за участю секретаряЛюбченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марченко Ніни Іванівни на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року (повний текст рішення складено 31 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Шполянська міська рада Об`єднаної територіальної громади, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого адвоката Марченко Н.І., звернулась до суду з позовом до відповідачок, обґрунтовуючи його тим, що на підставі договору дарування від 29 травня 2017 року їй належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина житлового будинку належала відповідачкам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/4 частині кожної.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області в 24 квітня 2018 року задоволений позов ОСОБА_1 про виділення в натурі належної їй 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За рішенням суду у її приватну власність в якості окремого об`єкта нерухомого майна виділені приміщення, що були позначені в технічному паспорті літерами 2-І, 2-ІІ, 2-ІІІ, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м.

Рішенням Шполянської міської Ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 05 липня 2018 року № 21-13.6/VIII було надано згоду на відновлення меж земельної ділянки з метою присвоєння кадастрового номеру, але всім співвласникам житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Відділу у Шполянському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Черкаській області від 03 грудня 2018 року земельній ділянці по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га був присвоєний кадастровий номер :01:001:3001 для обслуговування житлового будинку. Але це земельна ділянка під всім будинком, без врахування рішення суду про виділення належної ОСОБА_1 частки в окремий об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Виконавчого комітету Шполянської міської ради від 02 серпня 2019 року виділеному об`єкту нерухомого майна присвоєну поштову адресу АДРЕСА_2 . Право власності ОСОБА_1 на виділений об`єкт житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 червня 2021 року.

Позивачка зазначила, що для обслуговування вказаного житлового будинку їй необхідна земельна ділянка, яка буде перебувати у її особистому користуванні. Із вказаного приводу вона зверталася до Шполянської міської ради із заявою про поділ земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:3001 з метою формування нової земельної ділянки орієнтовною площею 0,0500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак такий поділ можливий за згодою співвласників будинку АДРЕСА_2 відповідачів за цим позовом.

ОСОБА_1 також вказала у позові, що відповідачки відмовляються в добровільному порядку здійснювати поділ земельної ділянки. Позивачка замовила виготовлення експертного висновку з питань визначення можливих варіантів порядку користування земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Відповідно до висновку експерта № 36/20/буд. від 17 серпня 2020 року є єдино можливий варіант встановлення порядку користування вказаною земельною ділянкою, за якою ОСОБА_1 відповідно до її частки у житловому будинку має бути виділена в користування земельна ділянка загальною площею 0,1916 га, яка складається із двох ділянок: із поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:3001 - 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 , та 0,1416 га - під городництво.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із позовом, в якому позивачка просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,3832 га між позивачем та відповідачами, виділивши у користування ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,1916 га, яка складається із двох ділянок: із поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:3001 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , та 0,1416 га - під городництво, за варіантом №1, визначеним у висновку судового експерта від 17.08.2020 №36/20/Буд.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи законодавець визначив механізм одночасного переходу права власності чи користування на земельну ділянку при переході права власності на нерухомість, і порядок реєстрації таких прав або, за відсутності правових підстав для одночасного переходу прав власності чи користування на нерухомість та земельну ділянку щодо осіб, які не можуть набувати земельну ділянку на праві постійного користування, порядок набуття ними такої земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у власність або оренду.

Проте сторони не скористалися приписами статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України в частині формування виділу окремої земельної ділянки, на якій знаходився предмет нерухомості, з присвоєнням їй окремого кадастрового номеру та не оформили належним чином земельні ділянки, керуючись зазначеними підставами для їх набуття у власність.

Крім того судом також зазначено, що позивачкою не вказано, яким чином відповідачки порушують порядок користування земельними ділянками, доказів вчинення ними перешкод у користуванні земельними ділянками суду не надано. Посилання на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погоджуються підписати необхідні документи, суд оцінює критично, так як такі твердження не підтверджені жодним доказом.

ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на оформлення земельних ділянок, якими хоче встановити порядок користування через суд, у користування шляхом належного оформлення договору оренди комунальної власності, оскільки суд встановив, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо права користування земельними ділянками в розмірі 0,10 га та 0,2832 га за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того суд звернув увагу на те, що за умови відсутності у Державному земельному кадастрі відомостей про наявність земельної ділянки по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2832 га, така ділянка не є об`єктом цивільних правовідносин і може виступати об`єктом цивільних правовідносин лише після її сформування: визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

17 лютого 2022 року адвокат Марченко Н.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на рішення районного суду, вважаючи його необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що позивачем поданий позов про визначення порядку користування земельними ділянками, а не у зв`язку із порушеннями відповідачами вже визначеного порядку користування земельними ділянками. Визначення предмета позову у цій справі як встановлення порядку користування земельною ділянкою спрямоване на забезпечення права позивачки безперешкодно користуватися належним їй нерухомим майном, яке вона набула у передбачений законом спосіб.

Співвласниками домоволодіння не укладався договір про порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , і, незалежно від причин відсутності такого договору, спірні відносини можуть бути вирішені у судовому порядку.

Апелянтка акцентує увагу суду на тому, що оскільки ОСОБА_1 стала співвласником домоволодіння на підставі договору дарування від 29 травня 2017 року, тому посилання суду на ст. 120 ЗК в редакції, чинній на дату розгляду справи, є помилковими, а в силу зазначеної статті Кодексу до неї перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок, а також право користування тією частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на підставі договору дарування від 29 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнком О.В. за реєстр. № 1140 ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року у приватну власність ОСОБА_1 в якості окремого об`єкта нерухомого майна виділені приміщення, що були позначені в технічному паспорті літерами 2-І, 2-ІІ, 2-ІІІ, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету Шполянської міської ради від 02 серпня 2019 року виділеному об`єкту нерухомого майна присвоєну поштову адресу АДРЕСА_2 . Право власності ОСОБА_1 на виділений об`єкт житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № витягу 260165085, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з 01 червня 2021 року.

Згідно з листом Шполянської міської ради ОТГ від 06 лютого 2020 року земельна ділянка площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:001:3001), перебуває у комунальній власності, і ОСОБА_1 не є землевласниками, або землекористувачами. Враховуючи вищевикладене запропоновано співвласникам житлового будинку подати через Центр надання адміністративних послуг (1-ий поверх, АДРЕСА_4 ), спільне клопотання, для надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:001:3001), з метою укладання трьох стороньої угоди.

Рішенням Шполянської міської Ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 05 липня 2018 року № 21-13.6/VIII було надано згоду на відновлення меж земельної ділянки з метою присвоєння кадастрового номеру, але всім співвласникам житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 грудня 2018 року земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка, має кадастровий номер :01:001:3001, форма власності комунальна.

Відповідно до висновку експерта № 36/20/буд. від 17.08.2020 є можливий варіант встановлення порядку користування вказаною земельною ділянкою, за якою ОСОБА_1 відповідно до її частки у житловому будинку має бути виділена в користування земельна ділянка загальною площею 0,1916 га, яка складається із двох ділянок: із поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:3001 - 0,0500 га - для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , та 0,1416 га - під городництво.

За змістом заяви від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 зверталася до Шполянської міської ради із заявою про поділ земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:3001 з метою формування нової земельної ділянки орієнтовною площею 0,0500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно зі ст. 120 ЗК України у редакції Кодексу станом на час укладення договору дарування будинку 29 травня 2017 року у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга вказаної статті).

Таким чином у зв`язку з набуттям права власності на частину об`єкта нерухомості відповідно до договору дарування позивачка набула право на частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Проте станом на час набуття у власність об`єкта нерухомого майна ні право користування, ні право власності у попереднього власника нерухомості оформлено не було. Станом на час розгляду справи земельна ділянка перебуває у комунальній власності та у фактичному користуванні, в тому числі і ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1-3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Однак встановленим законодавством порядком для належного оформлення речового права користування чи власності на землю ОСОБА_1 не скористалася.

Таким чином ні право користування земельною ділянкою відповідно до належної позивачці нерухомості на земельній ділянці по АДРЕСА_2 площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:001:3001, ні щодо земельної ділянки 0,1416 га, запропонованої спеціалістом під городництво, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оформлено, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Однак з огляду на укладення 29 травня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 договору дарування Ѕ частки будинку, а також виділення в натурі рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року відповідної частини житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, ОСОБА_1 у порядку статті 120 ЗК України набула право користування земельною ділянкою, пропорційно до частки в об`єкті нерухомості, для його обслуговування.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 ЦК України.

Згідно з частиною четвертою статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Стаття 120 ЗК України визначає особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будівлю і споруди, які розміщені на ній, і закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) Велика Палата Верховного Суду не встановила правових підстав для відступу від вказаних висновків Верховного Суду України.

Отже за змістом статті 328 ЦК України та статті 120 ЗК України ОСОБА_1 , як власниця об`єкта нерухомості за вказаною вище адресою, має право користуватися земельною ділянкою, на якій цей об`єкт нерухомості розташований.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Встановлено та не заперечується сторонами, що між ними як співвласниками нерухомого майна добровільно не встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій це майно розташоване.

Без визначення земельних ділянок, які відносяться до конкретної частини нерухомого майна кожної зі сторін у справі, укладення ними окремих договорів оренди землі з Шполянською міською радою є неможливим.

Отже визначення предмета позову у цій справі як встановлення порядку користування земельною ділянкою спрямоване на забезпечення права позивачки безперешкодно користуватися належним їй нерухомим майном, яке вона набула у передбачений законом спосіб.

З метою визначення можливих варіантів щодо користування сторонами спірною земельною ділянкою на замовлення позивача був підготовлений висновок експерта, що № 36/20/Буд. За результатами проведення комплексного експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 17 серпня 2020 року.

Вказаний висновок, як вірно зазначено районним судом, не відповідає вимогам ст.ст. 102, 106 ЦПК України, тому не є висновком експерта у розумінні параграфу 6 ЦПК України, проте відноситься до письмових доказів у справі, які повинні оцінюватися судом у сукупності із іншими доказами.

Згідно із вказаним висновком експерт констатував, що визначити порядок користування земельною ділянкою у АДРЕСА_2 між співвласниками можливо та запропоновано єдиний можливий варіант порядку користування ділянкою, яка складається із земельної ділянки :01:001:3001, площею 0,1000 га, позначеною на схемі у Додатку №2 червоного кольору відповідно до належних сторонам часток в об`єктах нерухомого майна по 0,05 га позивачці та 0,05 га - відповідачам (а.с. 20). Такий порядок користування не оспорюється сторонами.

При цьому апеляційний суд погоджується із висновком районного суду в тій частині, що земельна ділянка, розміром 0,2832 га, порядок користування якою просить визначити позивачка, та яку включив спеціаліст до розподілу, не є об`єктом цивільних правовідносин, оскільки вказана земельна ділянка не сформована у порядку, встановленому ст. 79-1 ЗК України, тому і не може бути встановлений порядок користування такою земельною ділянкою.

За вказаних обставин, з метою вирішення спору, апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та встановити порядок користування між сторонами земельною ділянкою :01:001:3001, площею 0,10 га.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками, зробленими експертом Гнатюком В.Г. з приводу єдиного способу вирішення питання користування земельною ділянкою між сторонами а виготовлений ним варіант № 1 поділу земельної ділянки (а.с. 20) достатньо визначений розмірами та зрозумілий для визначення на місцевості.

В частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 0,2832 га позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, тому не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, із відповідачок на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді половини від сплаченого позивачем судового збору за подачу позовної заяви (908 грн) та апеляційної скарги (1 362 грн) по 567,50 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марченко Ніни Іванівни задовольнити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Шполянська міська рада Об`єднаної територіальної громади, про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:001:3001 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,050 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 , визначеною жовтим кольором, із земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:001:3001, позначеною лінією червоного кольору згідно із висновком експерта від 17 серпня 2020 року №36/20/Буд.

Виділити у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку, загальною площею 0,050 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 визначеною блакитним кольором із земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:001:3001, позначеною лінією червоного кольору згідно із висновком експерта від 17 серпня 2020 року №36/20/Буд.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 567,50 грн. з кожної витрат зі сплати судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23 травня 2022 року.

Судді