(2/199/800/22)
РІШЕННЯ

іменем України

10.05.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі:

представника позивача адвоката Воронкова О.М., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Падалка Ю.П., представника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» адвоката Замкової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання відновити електропостачання, про заборону вчинення дій, направлених на відключення електропостачання,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про зобов`язання відповідача 2 відновити електропостачання (електроживлення електроустановки) в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та про заборону відповідачу - 1 здійснювати в майбутньому будь-які дії, направлені на відключення електропостачання (електроживлення електроустановки) в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований тим, що позивач з 04.05.2001 р. зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із позивачем в цій квартирі зареєстровані з 15.07.2019 р. та постійно проживають малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Власниками даного житла є відповідач 1, яка є власником електроустановки (користувачем), на яку відкрито особовий рахунок в АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі», та ОСОБА_5 (її донька).

З жовтня 2021 р. постачання електричної енергії (електроживлення електроустановки) в квартирі було припинено на підставі підпункту 1 пункту 11.5.2. Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 р., та відповідно до Порядку, передбаченого пунктом 7.9 ПРРЕЕ за заявою власника електроустановки (користувача).

На переконання позивача, він та його малолітні діти позбавлені можливості користуватися послугами електричної енергії по місцю їх фактичного користування, яке є єдиним їхнім житлом, з вини відповідача 1.

Відповідачі позов не визнали.

Відповідно до відзиву на позову заяву відповідача 1 (а.с. 54-56) співвласниками квартири АДРЕСА_2 є відповідач-1 (3/4 частки) та донька відповідача - 1 - ОСОБА_6 (1/4 частки). У минулому співвласниками даної квартири були батьки відповідача 1 ( ОСОБА_7 , який помер у травні 2014 року, та ОСОБА_8 , яка померла у жовтні 2019 року). Оскільки квартира трикімнатна, батьки відповідача -1 в 2001 році дозволили позивачу тимчасово проживати в одній з кімнат цієї квартири з метою усунення перешкод при оформленні документів в установах та організаціях (отримання ідентифікаційного номеру тощо), дозволили зареєструватися в квартирі.

Як зазначається відповідачем 1, орієнтовно з січня 2019 року мати відповідача 1 у квартирі по АДРЕСА_3 не мешкала, оскільки мешкала із відповідачем - 1 у квартирі по АДРЕСА_4 , адже потребувала сторонньої допомоги, яку позивач не мав бажання (можливості) забезпечити. Згодом позивач із донькою вирішили продати вказану квартиру та повідомили про це письмово позивача та запропонували йому знятися з реєстраційного обліку, втім, позивач цього не зробив та зареєстрував у вказаній квартирі місце проживання власних дітей.

25.11.2019 р. ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 та АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» про зобов`язання відновити електропостачання в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнення моральної шкоди; в цій справі (201/13049/19) рішенням суду від 14.08.2020 р. в задоволенні позову відмовлено, постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.01.2021 р. рішення суду 1 інстанції залишено без змін.

ОСОБА_2 не сплачувалася та не сплачується оплата за комунальні послуги, існує заборгованість у 29 868,00 грн.

У жовтні 2021 р. відповідач -1 звернулася до відповідача 2 із заявою про припинення електропостачання у власній квартирі, та електропостачання було припинено.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідача 2 (а.с. 75-80) за заявою - приєднання відповідача 1 від 09.04.2019 р. між відповідачем 2 та відповідачем 1 було укладено договір розподілу №5450067 та надано енергетичний ідентифікаційний код точки розподілу, встановлено засіб комерційного обліку типу НІК 2102-01.Е2МСТРІ №8026780 та укладено договір розподілу, керуючись п. 2.1.8 ПРРЕЕ.

Договірні відносини між позивачем та відповідачем -2 відсутні, докази оплати за спожиту електричну енергію з боку позивача відсутні.

Позивач є стороною діючих договорів розподілу з відповідачем 2, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Щодо відключення від електропостачання, то розподіл електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено на підставі підпункту 1 пункту 11.5.2 розділу 11 глави ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 р., що, на переконання відповідача, відповідає вимогам п. 7.9 ПРРЕЕ: електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення. Відключення було здійснено дистанційно та обов`язку з`ясовувати хто проживає в квартирі, чи існує спір щодо користування квартирою у відповідача 2 не передбачено.

У відповіді на відзив АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (а.с. 89-91) позивач зазначає, що відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем 2 і є перешкодою у відновленні електропостачання та використання відповідачем 1 у власних цілях, та позивачем надано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2021 р. по справі 199/7739/20, яке набрало законної сили, що, на переконання позивача, підтверджує законність проживання позивача із малолітніми дітьми у квартирі.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 (а.с. 94-95) позивач зазначив, що рішення у справі, по якій Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 14.08.2020 р. (201/13049/19) ухвалено рішення, не має жодного відношення до цієї справи: у справі №201/13049/19 розглядалося питання законності відключення електропостачання, яке відбулося 17.09.2019 р., яке після розгляду справи згодом було відновлено. В даному випадку розглядається питання законності відключення електропостачання за заявою ОСОБА_1 , з якою остання звернулася у жовтні 2021 року, тобто розгляд справи здійснюється щодо дій, які не мають зв`язку із діями у 2019 році.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 12, 13).

Місце проживання дітей зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (що підтверджується відповідними довідками ( а.с. 14, 15)).

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Договірні відносини між позивачем та відповідачем 2 відсутні, договір розподілу електричної енергії між позивачем та відповідачем 2 не був укладений.

З жовтня 2021 р. квартира АДРЕСА_2 відключена від постачання електричної енергії; таке відключення мало місце за заявою власника нерухомого майна ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

28.10.2021 р. на адресу відповідача 2 позивачем направлений адвокатський запит з питання надання інформації про причини припинення постачання електричної енергії за зазначеною вище адресою (а.с. 16).

02.11.2021 р. відповідач 2 у відповіді за вих. №46845/1001 надав відповідь на адвокатський запит від 28.10.2021 р. (а.с. 17).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2021 р. (справа №199/7739/20, 2/199/1056/21) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , який діє у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , де третя особа управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном в задоволенні позову відмовлено (а.с. 18-21); рішення набрало законної сили 26.08.20021 р.

06.11.2021 р. ОСОБА_2 звернувся до ВП №1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 22-23), оскільки він та малолітні діти позбавлені можливості користуватися послугами електричної енергії за місцем фактичного проживання.

Відомості за заявою від 06.11.2021 р. внесені до ЄРДР, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 43).

У заяві від 08.12.2021 р. до відповідача 2 представник позивача адвокат Воронков О.М. просив відновити електропостачання у квартирі проживання позивача (а.с. 44-45).

15.12.2021 р. у адвокатському запиті адвокат - представник позивача ОСОБА_9 просив відповідача -2 надати інформацію про причини, з яких не відновлено електропостачання (а.с. 46-47).

21.12.2021 р. відповідач 2 з питань, порушених у адвокатському запиті від 15.12.2021 р., надав відповідь, відповідно до якої відновлення електроживлення можливо за заявою власника цієї електроустановки, яким, тобто власником, є ОСОБА_1 (а.с. 48-49).

Заборгованість з оплати комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , становить 29 868,00 грн., з яких борг по оплаті за електроенергію складає 507,36 грн., що підтверджується відповідною роздруківкою (а.с. 57).

Наявність заборгованості по оплаті комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , позивачем не спростована.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2021 р. (справа №201/13049/19, 2/201/890/2020) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання вчинити дії та солідарне стягнення моральної шкоди (а.с. 68-73) в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до завдання на виконання за заявою на 30.12.2021 р. 31.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , електропостачання підключено.

Позивач не звертався до відповідача -2 зі зверненням/скаргою/претензією щодо усунення порушення та відновлення прав та законних інтересів позивача, як споживача, та на час розгляду справи судом електропостачання відповідачем - 2 в квартирі поновлено (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 21.01.2022 р. в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання відновити електропостачання відмовлено;

-ухвалою суду від 21.01.2022 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як споживача електричної енергії, та регулюються Конституцією України (ст. 41), ЦК України (ст.ст. 317, 319, 714), Кодексом систем розподілу, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом комерційного обліку електричної елегії тощо.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Відповідно до п. 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Відповідно до п. 3.1.8 ПРРЕЕ договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Згідно з п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Як встановлення судом, договірні відносини існують між відповідачем 1 та відповідачем 2: укладення договору від 09.04.2019 р. за заявою приєднання відповідача 1 постачання енергетичними ресурсами між відповідачем 1 та відповідачем 2 визнано учасниками справи, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не потребує доказуванню.

Відповідно до п. 8.1.1 ПРРЕЕ учасники роздрібного ринку під час здійснення діяльності з розподілу, передачі, постачання (продажу) електричної енергії споживачу, надання послуг комерційного обліку мають дотримуватись вимог чинного законодавства та укладених договорів.

Якщо між сторонами відповідного договору виникає спірне питання, сторони мають вжити усіх заходів, які застосовуються для врегулювання спірного питання, шляхом ініціювання проведення між сторонами переговорів щодо спірного питання, запропонувати можливі способи його вирішення. Під час проведення переговорів сторони мають спільно визначити найбільш прийнятне рішення для врегулювання спірного питання.

Згідно з п. 8.1.2 ПРРЕЕ споживач у разі порушення його прав та законних інтересів першочергово має звернутись до учасника роздрібного ринку зі зверненням/скаргою/претензією щодо усунення таким учасником порушення та відновлення прав та законних інтересів споживача.

До звернення/скарги/претензії споживач має додати наявні оригінали рішень або копії рішень, які приймалися за його зверненням/скаргою/претензією раніше, а також за наявності інші документи, необхідні для розгляду звернення/скарги/претензії, які після його (її) розгляду повертаються споживачу.

Як встановлено судом та зазначено вище, позивач не звертався до відповідача -2 зі зверненням/скаргою/претензією щодо усунення порушення та відновлення прав та законних інтересів позивача, як споживача (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Умови та порядок припинення й відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VII вказаних вище Правил.

Відповідно до п. 7. 1 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Втім, як встановлено судом, відключення від електропостачання за адресою належного відповідачеві 1 на праві власності майна мало місце на підставі підпункту 1 пункту 11.5.2 розділу 11 глави ХІ Кодексу Систем розподілу та п. 7.9 ПРРЕЕ, відповідно до якого електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення.

Згідно з п. 11.5.1 Кодексу Систем розподілу послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Підп. 1 п. 11.5.2 передбачений випадок припинення розподілу електричної енергії (тимчасове або остаточне) експлуатації електроустановки: за заявою користувача.

Як встановлено судом припинення розподілу електричної енергії фактично було здійснено (а.с. 81).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Джерела отримання доказів вичерпані.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, та інші обставини, що мають значення для справи, зокрема, щодо порушення його прав з боку відповідача -2, тому підстави для задоволення вимоги позову про зобов`язання відповідача 2 відновити електропостачання (електроживлення електроустановки) в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Щодо іншої вимоги позову, про заборону відповідачу - 1 здійснювати в майбутньому будь-які дії, направлені на відключення електропостачання (електроживлення електроустановки) в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , то для суду відсутні підстави для її задоволення, виходячи з наступного.

Право власності (в об`єктивному розумінні) це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Суб`єктивне право власності - право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 ЦК України).

Це означає, що суб`єктивне право власності є абсолютним. Власникові повинні протистояти усі інші особи, хоча кожна особа має право вимагати від власника припинення порушень її прав.

За ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Вчинення відповідачем -1 дій щодо свого майна, зокрема, в частині припинення розподілу електричної енергії (тимчасове або остаточне) експлуатації електроустановки, як користувачем малої системи розподілу, мало місце у відповідності до ПРРЕЕ та Кодексу Систем розподілу; позивач не довів зворотного.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, а також інші судові витрати, підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ст. 13, ч. 1, п. 2 ч. 1 ст. 19, ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, ст. 268, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання відновити електропостачання, про заборону вчинення дій, направлених на відключення електропостачання відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата виготовлення повного судового рішення 20.05.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї