Справа № 462/4725/18 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/1250/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Савчук Г.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року у справі за скаргою голови правління Кредитної спілки "Орізон" Чумак Оксани Володимирівни на бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року голова правління Кредитної спілки «Орізон» О. В. Чумак звернулася із скаргою на бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Скаргу обґрунтовувала тим, що на виконанні у Залізничному ВДВС у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження ВП № 60782690 від 05 грудня 2019 року з виконання виконавчого листа № 462/4725/18 виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгованості у розмірі 25 672,21 грн.

Вказувала, що про винесення у вказаному виконавчому провадженні ряду постанов, зокрема про арешт майна боржника від 05 грудня 2019 року, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 27 лютого 2020 року Кредитна спілка «Орізон» як стягувач не була повідомлена, копії постанов всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у встановлений строк не надсилались.

Крім того звертала увагу на те, що хоч державним виконавцем і винесено постанову про накладення арешту, однак не з`ясовано і у постанові не вказано на яке саме майно накладено арешт, у Єдиному державному реєстрі речових прав відомості про арешт майна та заборону відчуження майна за адресою проживання та реєстрації боржника відсутні.

Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесено державним виконавцем у даному виконавчому провадженні 02 квітня 2021 року, однак згідно отриманої відповіді з місця праці боржника ОСОБА_1 постанову від 02 квітня 2021 року повернуто без виконання, оскільки боржник ще з 01 грудня 2020 року звільнена, що, із врахуванням відкриття виконавчого провадження 05 грудня 2019 року та не з`ясування протягом тривалого часу місця праці боржника, свідчить про винесення державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника із запізненням.

Звертала увагу на те, що виконання виконавчого провадження № № 60782690 від 05 грудня 2019 року здійснюється понад 2 роки, однак за весь цей час із боржника ОСОБА_1 не стягнуто жодних коштів, рішення суду про стягнення заборгованості залишається невиконаним, що свідчить про несвоєчасне та неповне вчинення виконавчих дій та допущення бездіяльності державним виконавцем.

З урахуванням вищенаведеного, просила суд визнати бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної заливні виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пазиняк Галини Ярославівни неправомірною, організувати своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення Залізничного районного суду м. Львів про стягнення боргу на суму 25 672,21 грн. із ОСОБА_1 у порядку, встановленому законодавством, провести перевірку вказаного виконавчого провадження на місці у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження», стягнути із Залізничного ВДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційні збитки, нанесені фінансовій установі через довготривале невиконання судових рішень в сумі 14 586,30 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пазиняк Галини Ярославівни з примусового виконання виконавчого листа від 20.12.2018 у справі № 462/4725/18 неправомірною.

Зобов`язано державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пазиняк Галину Ярославівну вчинити своєчасно та у повному обсязі всі необхідні виконавчі дії щодо примусового виконання виконання виконавчого листа № 462/4725/18 від 20.12.2018.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив Залізничний відділ державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

В апеляційній скарзі посилається на те, що 21 жовтня 2021 року державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скеровано подання в Львівське районне управління поліції відділ № 1 про внесення до Єдиного реєстру досудового розслідування щодо встановлення факту наявності в діях ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ознак кримінального правопорушення передбачене ст. 382 КК України.

Також зазначає, що 15 лютого 2022 року, державним виконавцем Залізничного ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України.

На думку скаржника вищенаведені вжиті заходи не свідчать про допущення бездіяльності державного виконавця.

Крім цього вказує, що постанови про арешт майна боржника, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене скеровані на адресу стягувача простою кореспонденцією, а вому висновок суду щодо недоведення до відома стягувача зазначених постанов вважає необгрунтованим та безпідставним.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги КС «Орізон» відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 липня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 04 серпня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Залізничному ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження № 61410752, зокрема АСВП № 60782690 з виконання виконавчого листа № 462/4725/18 від 29 січня 2019 року виданого Залізничним районним судом м. Львова.

Постановою державного виконавця від 05 грудня 2019 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів ГТУЮ у Львівській області Пазиняк Г. Я. відкрито виконавче провадження № 60782690 з виконання виконавчого листа № 462/4725/18 від 29 січня 2019 року.

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до п. 1 ч .2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконання рішення суду.

У пункті 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону N 1404-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У відповідності п. 1 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За положеннями статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаржник обґрунтовуючи звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, вказував зокрема на неефективність та несвоєчасність вчинення державним виконавцем всіх необхідних виконавчих дій на примусове виконання рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості, внаслідок чого протягом більш як двох років перебування на виконанні рішення суду залишається невиконаним та ненадіслання стягувачу до відома прийнятих у межах даного виконавчого провадження виконавцем постанов та акта державного виконавця.

У поданому відзиві на скаргу державний виконавець заперечив у повному обсязі проти наведених скаржником у скарзі обставин, крім того ствердив про надіслання стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією та простою кореспонденцією прийнятих у подальшому в рамках зведеного виконавчого провадження постанов.

Водночас, на спростування доводів скаржника щодо ненадіслання стягувачу, прийнятих в ході виконавчого провадження постанов, державний виконавець, стверджуючи про надіслання прийнятих рішень у виконавчому провадженні, простою та рекомендованою кореспонденцією жодних доказів на підтвердження наведеного до відзиву не надав.

Окрім того, як встановлено судом з матеріалів справи виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 462/4725/18 відкрито 05 грудня 2019 року, того ж дня винесено також і постанову про арешт майна боржника, водночас як вбачається із матеріалів подальші виконавчі дії щодо з`ясування майнового стану боржника та відомостей про доходи, зокрема постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 винесено лише 02 квітня 2021 року, який повернуто без виконання у зв`язку із звільненням боржника, запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільного-правовими договорами про останнє місце праці та про осіб-боржників, які отримують пенсії подано 28 вересня 2021 року, до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєтрованих за боржником транспортних засобів 21 жовтня 2021 року.

Рішення суду у справі № 462/4725/18 від 20 грудня 2018 року, на підставі якого 29 січня 2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгвоаності за кредитним договором у розмірі 25 672, 21 станом на час розгляду скарги не виконано.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги скарги КС «Орізон» в частині бездіяльності у зв`язку із несвоєчасним та неповним вчиненням виконавчих дій у виконавчому провадження з примусового виконання рішення суду є підставними та в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо заявлених вимог у скарзі в частині організації своєчасного, повного і неупередженого виконання рішення суду, проведення перевірки виконавчого провадження на місці суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що згідно вимог ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо вимоги про стягнення із Залізничного ВДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційних збитків, завданих фінансовій установі внаслідок довготривалого виконання рішення суду суд правильно зазначив, що така вимога належить до матеріально-правових вимог, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень чітко визначено Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, при цьому статтею 447 ЦПК, якою визначено право на звернення до суду із скаргою під час виконання судового рішення, право пред`явлення вимоги стягнення інфляційних втрат внаслідок невиконання судового рішення не передбачено, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що відсутні правові підстави для задоволення скарги в цій частині.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Гарсіа Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain) від 21.01.1999 року (заява 30544/96), п. 26: «…при відхиленні скарги апеляційний суд може в принципі просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчого суду…».

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.