Справа № 449/1336/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2022 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря судового засідання Подусівської Л.В.,

за участю

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Перемишлянської міської ради, Перемишлянського районного виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Львівської регіональної філії про визнання Державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним та про усунення перешкод в погодженні межі земельної ділянки

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який 17.03.2021р. Було уточнено. Просила:

- визнати недійсним та скасувати Державний акт про право власності на землю Серії ЯД № 453557 від 17 серпня 2007 року для обслуговування жилого будинку і господарських будівель земельна ділянка площею 0.1485 га (кадастровий номер :07:002:0004) , виданий відповідачу ОСОБА_5 , жительці села Брюховичі Перемишлянського району;

- зобов`язати відповідачку не порушувати правил добросусідства та не чинити перешкод позивачці у погодженні існуючої межі між їхніми земельними ділянками;

- зобов`язати надати позивачці дозвіл на затвердження технічної документації щодо передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0.25 га, що знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2970 га по АДРЕСА_2 без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_5 акті прийому-передачі межових знаків в натурі .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вонапостійно із своєю сім`єю проживає у будинковолодінні по АДРЕСА_1 , де на праві приватної власності ( згідно Договору дарування жилого будинку від 06.05.2011 року та Договору дарування земельної ділянки від 06.05.2011 року має житловий будинок з приналежними господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарських будівель площею 0.2500 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.2970 га і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.0638 га.

Із її присадибною земельною ділянкою межує земельна ділянка по АДРЕСА_3 , що належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 453557 від 17 серпня 2007 року для обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0.1485 га.

На початку 2020 року для приведення в порядок власних документів щодо правомірного володіння та користування вказаним вище нерухомим майном - житловим будинком та присадибною земельною ділянкою позивачка звернулася до землевпорядної організації- Перемишлянського районного виробничого відділу ДП Центр Державного земельного кадаструЛьвівської регіональної філії з технічним завданням щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) , тобто перереєстрації присадибної земельної ділянки з померлої ОСОБА_6 на себе відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 06.05.2007р., але хоч така технічна документація була виготовлена вірно, проте відповідач ОСОБА_5 відмовилася погодити існуючі по фактичному користуванню межі їх суміжних присадибних земельних ділянок , мотивуючи тим, що вона має право власності на свою присадибну земельну ділянку і не збирається погоджувати межі.

В кінці вересня 2020 року відповідач ОСОБА_5 на її усне звернення щодо погодження існуючої межі між їхніми присадибними земельними ділянками в акті прийому-передачі межових знаків в натурі, яке позивачка їй надала для ознайомлення і погодження підписом не відреагувала і в усній формі заявила, що має "право власності" на присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_3 , а також ще бажає забрати в позивачки частину її присадибної земельної ділянки.

На письмове звернення позивачки в кінці вересня 2020 року комісія з питань земельних відносин тодішньої Брюховицької сільської ради-тепер Перемишлянської міської ради шляхом виходу на місце розташування присадибних земельних ділянок - на АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 - виявила, що технічна документація на присадибну земельну ділянку позивачки виготовлена без порушень, але згідно Державного акту про право власності на землю серії ЯД № 453557 від 17 серпня 2007 року для обслуговування жилого будинку і господарських будівель земельна ділянка площею 0.1485 га (кадастровий номер :07:002:0004) відповідача ОСОБА_5 накладається на частину її присадибної земельної ділянки, зокрема, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.2970 га, що є в її законному користуванні, тобто - існуюча межа між їхніми земельними ділянками проходить по огорожі вірно, проте вказана присадибна земельна ділянка по Державному акту про право власності на земельну ділянку відповідачки схематично накладається на її із захопленням відповідачем ОСОБА_5 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.2970 га, що перебуває в її законному користуванні, а саме площею 0.0171 га трикутної форми , починаючи з південної сторони із збільшенням-розширенням в північну сторону (до дороги вулиці села), що підтверджується планом їх земельних ділянок.

В відзиві на позов, відповідачка проти позову заперечила. Зазначила, що державний акт серії ЯД №45355 був виданий їй на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 . Останньому дана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ-1105. Під час виготовлення технічної документації площа успадкованих відповідачкою земельних ділянок навіть дещо зменшилась.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Тимошик І.Я. уточнені позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 та її представник адвокат Гайова Г.Б. проти позову заперечили.

Дослідивши надані докази, оглянувши на місці суміжні земельні ділянки сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

За змістом статті 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

До 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки.

З 01.01.2013, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до пункту 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються, зокрема, земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.153 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Дослідивши надані сторонами докази, оглянувши суміжні земельні ділянки сторін, судом було встановлено наступне.

Відповідно до копії технічної документації на земельні ділянки відповідачки (а.с.52-65), ОСОБА_5 успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0004 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.54) від чоловіка ОСОБА_7 . Дана земельна ділянка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЛВ-1105 (а.с.57). Відповідачці був виданий Державний акт серії ЯД №45355 на вказану земельну ділянку (а.с.64). Як вбачається із згаданих вище державних актів розмір земельної ділянки не змінювався. Площа дещо була зменшена з 0,1510 га. до 0,1485 га.

Відповідно до копії Технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_1 (а.с.10-50), позивачка на підставі договору дарування (а.с.15) отримала у власність земельні ділянки, які належали ОСОБА_6 на підставі Державного акту Серії ЛВ-094145 (а.с.18). Згідно плану земельної ділянки (а.с.40) на відрізку від Б до В розташована земельна ділянка ОСОБА_5 .

Представником Перемишлянського РВВ ЦДЗК був наданий суду план суміжних земельних ділянок (а.с.99), на якому відображена площа накладання земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку ОСОБА_1 (площа накладання складає 0,0171 га.). При цьому їх земельні ділянки розділяє неглибокий рів.

1 жовтня 2022 року за клопотанням сторін було оглянуті на місцевості суміжні земельні ділянки сторін (а.с.138-139). Як було встановлено, фактичні межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проходять по відображеному землевпорядниками рову. Дана обставина підтверджується також встановленим бетонним стовпом на межі земельних ділянок, а також сторони визнали, що такі фактичні межі існували ще за попередніх власників (як стверджувала ОСОБА_5 - щонайменше з 1987р.).

Як пояснив представник Перемишлянського РВВ ЦДЗК Ривак Р.Я. Технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_5 виготовлялась у 2006 році на основі старої документації без виїзду на місце (що дозволялося робити відповідною Інструкцією). Після виготовлення технічної документації, межі земельної ділянки ОСОБА_5 були прив`язані до GPS координат та занесені в кадастрову карту. Коли за виготовленням технічної документації звернулась ОСОБА_1 під час встановлення GPS координат розміщення її земельної ділянки було виявлено, що на її земельну ділянку фактично накладається земельна ділянка ОСОБА_5 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що фактичні межі земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 і яку успадкувала після його смерті дружина ОСОБА_5 не відповідають тим розмірам, які відображені в Державному акті серії ЯД №45355 (а.с.64) та були відображені в Державному акті Серії ЛВ-1105 (а.с.57). В свою чергу фактичні межі земельної ділянки позивачки практично співпадають з межами зазначеними в Державному акті (а.с.18) Окрім того, сама відповідачка ОСОБА_5 визнала той факт, що фактичні межі (а.с.99) проходять по рову та існують з 1987 року.

Тому позов в частині визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЯД №453557 від 17 серпня 2007 р. (площа земельної ділянки 0,1485 га.), виданого ОСОБА_5 підлягає до задоволення, оскільки зазначені в даному акті межі земельної ділянки відповідачки з 1987 року не відповідають фактичним межам її земельної ділянки.

Суду не надано жодного доказу, який би свідчив, що відповідачка ОСОБА_5 порушувала правила добросусідства і що виготовлення технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_1 було завершене і така документація подавалась на затвердження Перемишлянській міській раді.

Тому підстав для задоволення решти позовних вимог суд не вбачає.

Керуючись ст. 328 ЦК України, ст.ст.79-1, 90, 125, 152, 153, 158, 198 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», пунктів 2, 4, 10 Розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку Серії ЯД №453557 від 17 серпня 2007 р. (площа земельної ділянки 0,1485 га.), виданий ОСОБА_5 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 23.05.2022 р.

Позивач:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 );

Перемишлянська міська рада, 81200, вул.Галицька, 50, м.Перемишляни Львівського району Львівської області ().

Суддя А. В. Савчак