Єдиний унікальний номер 448/457/22
Провадження № 2/448/312/22
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.05.2022 м. Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши матеріали справи за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Дельта» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату членських внесків,

ВСТАНОВИВ:

1.18.05.2022 до Мостиського районного суду Львівської області надійшов позов Гаражно-будівельного кооперативу «Дельта» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату членських внесків в розмірі 7028,65 грн.

2.Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків з відповідача, як власника гаражу № НОМЕР_1 блок «В» гаражний кооператив «Дельта», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, встановлено наступне.

4.У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

5.Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

6.Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

7.Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

8.Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

9.Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

10.З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником гаражу № НОМЕР_1 блок «В» гаражний кооператив «Дельта», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач ГБК «Дельта» надає послуги відповідно до п. 2.2 Статуту з охорони гаражів, забезпечення енергопостачання до гаражів, дотримання норм при експлуатації гаражів, дотримання протипожежної безпеки, санітарних та екологічних норм безпеки.

11.Таким чином, спір виник з приводу заборгованості відповідача за несплату членських внесків щодо утримання нерухомого майна, а саме: гаражу № НОМЕР_1 блок «В» гаражний кооператив «Дельта», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в даному випадку застосовується ч. 1 ст. 30 ЦПК України, яка визначає правила виключної підсудності, зокрема, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна, оскільки, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

12.Така позиція суду узгоджується із правовими висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 лютого 2021 року по справі №911/2390/18. А саме:

«7.20. У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України.

7.21. За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука з приводу означає у зв`язку з чим-небудь, тому словосполучення з приводу нерухомого майна треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

7.24. Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення з приводу нерухомого майна у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

7.26. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

7.28. У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду не вважає за необхідне відступати від висновку, викладеного Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, про те, що позов про стягнення орендної плати за користування нерухомим майном належить до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна.»

13.Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

14.Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність направлення зазначеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, оскільки Мостиський районний суд Львівської області не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивача та відповідача на справедливий судовий розгляд, тому позовна заява підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

15.Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Справу № 448/457/22 за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Дельта» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату членських внесків передати на розгляд за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (вулиця Героїв Майдану, 54, Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

2.Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

3.Спори між судами про підсудність не допускаються.

4.Справа, передана з одного суду до іншого повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

7.Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала проголошена та підписана 23.05.2021.

Суддя С.І. Гіряк