Справа № 302/389/22
Номер рядка звіту 67
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір`ї справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

08.04.2022 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, з таким обгрунтуванням. 18.05.2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Міжгірського РУЮ Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 13. У сторін від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження погляді на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, фактично шлюбні відносини між ними припинені і вона вважає, що подальше збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим. Відповідач не приймає участі у вихованні і не надає кошти на утримання малолітньої дитини, тому позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем та присудити стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дочки в розмірі 4000 грн..

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу ОСОБА_2 надано строк для подання відзиву на позов ОСОБА_1 та заперечення щодо розгляду справи без виклику сторін.

Позивачка станом на 20.05.2022 року не подала суду заяву про відмову від позову або залишення її позову без розгляду, закриття провадження тощо.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про розгляд справи судом за фактичним місцем проживання та реєстрації, суду подав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу, оскільки має намір укласти шлюб з іншою жінкою, та згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 4000 грн..

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_4 задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 18.05.2013, на даний час сторони як одна сім`я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідний на розірвання шлюбу.

За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено , що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем позивачка народила одну малолітню дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги обставини, що позивачка утримує одну малолітню дитину, постійного місця праці не має, та враховуючи те, що відсутні відомості про матеріальний стан відповідача, згідний сплачувати алімети на утримання малолітньої дитини в розмірі, який просить позивачка, про що подав письмову заяву, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання однієї малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави та на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 142 ч.1 ЦПК України та ст. 7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач позов визнав, то є підстави для повернення позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб, укладений 18.05.2013 між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міжгірського РУЮ у Закарпатській області, за актовим записом № 13, - розірвати.

Рішення про розірвання шлюбу, після набрання законної сили направити в Міжгірський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову до суду, тобто суму 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору:

- 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. - у користь ОСОБА_1 ;

- 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. - у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка