Справа № 644/9750/21
Провадження № 2/643/2261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Савченко О.О. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2448, вчинений 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 69793, 58 грн.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 адвокат Савченко О.О. зазначає, що 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №2448 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 69793,58 грн. 19.08.2021року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66563566 з примусового виконання виконавчого напису. Вважає, виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Проте, між позивачем та АТ «Ідея банк» 28.01.2019 р. було укладено кредитний договір №Z75.00505.004845510 у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що виключає можливість виконання на ньому нотаріусом виконавчого напису.

Представником третьої особи Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24.12.2021року подано пояснення на позов, в якому зазначено, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №6656356 по виконанню виконавчого напису №2448 виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» загальної суми заборгованості 69793, 58 грн. 19.08.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню даного виконавчого напису. 19.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. 19.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Просить розглядати справу без участі представника Відділу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.11.2021року, зупинено стягнення за виконавчим провадженням №66563566, відкритим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Смолкою А.Г. на підставі виконавчого напису №2448 від 16.07.2021року, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.11.2021року, цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021року позов залишено без руху.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.12.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до наданої позивачем копії договору, 28.01.2019року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № Z75.00505.004845510 у простій письмовій формі.

Відповідно до копії виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис №2448 від 16.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за Кредитним договором №Z75.00505.004845510 за період з 24.11.2020р. по 07.06.2021р. Загальна сума заборгованості в тому числі плата за вчинення виконавчого напису складає 69793,58грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 19.08.2021 року було відкрито виконавче провадження № 66563566 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ№ 1172 від 29.06.1999 року.

Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 16.07.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідач не подав до суду доказів про те, що між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір кредиту, а відтак не надано документів на підтвердження безспірності щодо заборгованості боржника, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати, зазначивши у позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить у розмірі 6500 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

В якості доказу витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі докази: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру серії АР № 1066327 від 20.10.2021 року.

Договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), позивачем не надані та матеріали справи таких не містять.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6500 грн. у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 гривні 00 копійок за подання позову та 454,00грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до Акціонерного товариства «Ідея Банк» /м.Львів, вул. Валова, 11/, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна / АДРЕСА_2 /, Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) /м. Харків, вул. Мироносицька, 99 літ.А3// про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 2448 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Кредитним договором №Z75.00505.004845510 від 28.01.2019року у загальному розмірі 69793 грн. 58коп., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 1362 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2022року.

Суддя - Т.М.Довготько