Провадження №: 2/755/2933/22
УХВАЛА

"16" травня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Саленко Ярослав Юрійович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

у провадження Дніпровського районного суду м.Києва за ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.01.2022 року надійшла для розгляду за територіальною підсудністю вищезазначена цивільна справа.

Так, разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Саленком Я.Ю. подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.01.2022 року також передана за територіальною підсудністю для розгляду Дніпровському районному суду м. Києва.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2022 року визначено головуючого суддю А.В. Слободянюк.

У заяві про забезпечення позову (а.с.15-17) ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладання арешту, шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження у бідь-який спосіб: трикімнатної квартири, загальною площею 119,50 кв.м., жилою площею - 69,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що дана квартира є єдиним об`єктом нерухомого майна, який є власністю відповідача ОСОБА_2 . За рахунок об`єкта нерухомого майна можуть бути задоволені вимоги позивача. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира є об`єктом двох обтяжень за правочинами, в яких відповідач ОСОБА_2 є боржником та строк виконання яких настав.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що існують підстави вважати, що позикодавці відповідача можуть здійснити дії щодо відчуження вказаної квартири на час розгляду справи, такі обставини свідчать про наявність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, ознайомившись із заявою про забезпечення позову, вважає, що заявником ОСОБА_1 у заяві надано достатньо пояснень та додано доказів для розгляду заяви про забезпечення позову без виклику сторін, отже відсутній винятковий випадок для розгляду зазначеної вище заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 18, 153 ЦПК поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є стягнення боргу за договором позики, оформленого у виді простої розписки від 20.03.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в борг грошові кошті в сумі 650 000,00 доларів США строком повернення до 20.03.2015 року (а.с.10).

Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 288602325, дата формування 06.12.2021 року) за відомостями з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адерсою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , квартира є предметом обтяження, тип обтяження: заборона на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек тип обтяження: іпотека, реєстраційний номер 5739076, зареєстровано 02.06.2009 року. Підставою обтяження є Договір іпотеки, 8335, 27.09.2007 року, предмет обтяження є вказана вище квартира. Іпотекодержателем виступає Відкрите акціонерне товариство «ЕРДЕ Банк», іпотекодавцем - ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання 150 000,00 доларів США, строк виконання 23.05.2010 року (а.с.13 оборот).

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На переконання суду, представником позивача наведено обставини та надано достатньо доказів вважати, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену вище квартиру є обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, вказаний захід забезпечення позову не порушить законних прав та інтересів відповідача, з огляду на те, що даний вид забезпечення позову не впливає на права власника майна на вільне володіння та користування ним.

Разом з тим, слід вказати, що види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлює одним із видів забезпечення позову заборону вчиняти певні дії. Тому наведення у заяві про забезпечення позову заборони вчинення не певних, тобто конкретних дій, а загалом «будь-яких» дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб, не відповідає видам забезпечення позову, які передбачені ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги викладені у заяві доводи заявника та оцінюючи наявні у матеріалах заяви докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для частково задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Саленко Ярослав Юрійович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободянюк А.В.