Справа № 204/5652/21
Провадження № 2-з/204/126/22
УХВАЛА

06 травня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Риженка Олега Вікторовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Західної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави, в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Державний реєстратор прав на нерухоме майно Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяна Василівна, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна.

05 травня 2022 року Керівником Західної окружної прокуратури м. Дніпра Риженком О.В. подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій прохає накласти арешт на нерухоме майно, яке є предметом позову, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити суб`єктам владної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що між сторонами виник спір з приводу предмету позову та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідачка ОСОБА_1 може позбутися нерухомого майна. Зазначає, що під час здійснення представницьких повноважень встановлено, що 31 липня 2018 року державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 серпня 2016 року, виданого Департаментом житлового господарства ДМР, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстрацiйний номер об`єкта нерухомого майна - 101). Водночас, відповідно до інформації комунального підприємства «Дніпровське мiське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 01 квітня 2021 року № 3659 в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні відомості про реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Житловий будинок АДРЕСА_2 , в який увійшла квартира АДРЕСА_3 , зареєстрований за комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» ДМР на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1549 від 19 червня 2003 року та рішення Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19 листопада 2003 року, про що зроблено запис в обліковій книзі № 43 ЖЮ за реєстровим № 3457-147. Відповідно до інформації Департаменту житлового господарства Дніпровської мiської ради від 26 лютого 2021 року № 3/12-921 квартира АДРЕСА_1 прийнято у комунальну власність згідно з рішенням виконавчого комітету міської ради від 27 липня 2006 № 3067. Проте, за архівними даними приватизаційних справ Департаменту, відсутня інформація щодо передачі у власність ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам, шляхом приватизації даної квартири. В свою чергу у книзі реєстрації свідоцтв про право власності під розпорядженням № 4/47-16 вiд 29 червня 2016 року зареєстроване свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 , а під реєстраційним № 47 И-16 зареєстровано передачу у власність ОСОБА_4 шляхом приватизації, квартиру АДРЕСА_5 . Крім того, Департаментом додатково повідомлено, що розпорядження № 4/47-16 відповідає Амур-Нижньодніпровському району; реєстраційний № 47 И-16 відповідає Індустріальному району в той час, як квартира АДРЕСА_1 , а бланк свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 Департаментом не видавався. Також, відповідно до відповіді КП «Дніпропетровське мiжмiське бюро технічної інвентаризації» № 3659 вiд 01 квітня 2021 року, в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні відомості про право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . Отже, ОСОБА_1 з урахуванням положень Житлового кодексу та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» взагалі не мала права на приватизацію спірного житлового приміщення, оскільки не була наймачем, постійним користувачем вказаного приміщення та взагалi не мала жодного відношення до нього. Тож, спірне нерухоме майно неправомірно вибуло із власності територіальної громади міста поза його волею в інший спосіб, а саме на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42329237 вiд 01 серпня 2018 року державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. З огляду на зазначене є всі підстави вважати, що в умовах вiльного користування, ОСОБА_1 має достатні можливості для розпорядження спірним об`єктом нерухомості, а саме квартирою АДРЕСА_1 , в тому числі, шляхом укладення правочинів, спрямованих на відчуження майна.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. В силу вимог ст. 152 ЦПК України, видами забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії; заходи, що необхідні для забезпечення ефективного захисту, якщо такий захист не забезпечується заходами, передбаченими п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті; у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, що імплементовано у державі, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи, що у даному випадку між сторонами дійсно виник спір, предметом спору є безпосередньо квартира, на яку заявник прохає накласти арешт, тобто заходи забезпечення, які заявлені представником позивача, відповідають його вимогам, безпосередньо пов`язані із предметом позову та співмірні із позовними вимогами, суд вважає, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову є необхідним та достатнім, через що дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді запропонованих позивачем видів заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260-261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Риженка Олега Вікторовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Допустити негайне виконання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання або протягом 15 днів зо дня отримання її копії учасниками процесу.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя А.І. Приваліхіна