Справа № 296/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1500.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їх спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Також вказує, що з середини листопада 2020 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу та примирення є неможливим.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 березня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання на 16 квітня 2021 року о 09 годині 30 хвилин.

16 квітня 2021 року судове засідання було відкладено на 12 травня 2021 року о 14 годині 30 хвилин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12 травня 2021 року сторонам надано строк для примирення терміном на шість місяців, тобто до 12 листопада 2021 року (за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 ).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12 листопада 2021 року провадження в цивільній справі №296/56/21 поновлено та призначено судове засідання на 13 грудня 2021 року о 09 годині 00 хвилин.

13 грудня 2021 року судове засідання було відкладено на 19 січня 2022 року о 09 годині 00 хвилин за клопотанням представника відповідачки - адвоката Бородіна Д.В. заявленим в судовому засіданні.

19 січня 2022 року та 24 лютого 2022 року судові засідання не відбулися у зв`язку з перебуванням головуючої у даній справі судді Петровської М.В. на лікарняному.

В судове засідання призначене на 23 травня 2022 року о 14 годині 00 хвилин, сторони не прибули.

Представники позивача - адвокат Янчевська О.В. та адвокат Перегуда А.П. подали до суду заяви, відповідно до змісту яких просять розгляд справи провести без їх участі та без участі позивача, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідачки - адвокат Бородін Д.В. подав до суду заяву, у якій розгляд справи просить відкласти через неможливість явки відповідачки в судове засідання у зв`язку з перебуванням за кордоном України разом з дитиною внаслідок військового стану.

У відповідності до положення ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.1 ст.2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розумність строків розгляду справи судом є однією із основних засад цивільного судочинства.

Враховуючи, що неявка відповідачки та її представника, які повідомлені належним чином про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також те, що справа про розірвання шлюбу належить до категорії малозначних, наданий судом максимальний строк на примирення подружжя, необхідність дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачки та її представника, у зв`язку із чим клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 вересня 2010 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1500, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (повторне).

Від шлюбу сторони по справі мають спільну малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачкою ОСОБА_2 .

Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_1 , який бажає його припинити, а також те, що сторони не примирилися, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 14 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1500.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судових витрат по сплаті судового збору.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 25 травня 2022 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська