Справа № 755/5936/21
Провадження № 2/755/1623/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 05.06.2018 зареєстрованого в реєстрі за №1527 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № CL35477 від 24.04.2008 в сумі 703 431,36 грн; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL35477, про надання кредиту на придбання автомобіля: марка VOLKSWAGEN, модель - GOLF, за договором купівлі- продажу автомобіля №517487 від 22.04.2008 укладеного з ТОВ «Автохаус Атлант М» на загальну суму 20 000 дол. 24.04.2008р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави № CL 35477, в якому за домовленістю сторін визначено предмет застави в сумі 113 762,00 грн. Пунктом 1.2.1. визначено заставою забезпечується повернення позичальником в повному обсязі кредитних коштів, отриманих відповідно до умов кредитного договору у сумі 20 000 дол. (еквівалент 101 000,00 грн).

У зв`язку зі світовою кризою ОСОБА_1 не змогла виконати всі зобов`язання за кредитним договором від 24.04.2008 №CL 35477, тому ВАТ «Універсал Банк» звернувся до постійно діючого третейського суду Асоціації українських банків, з позовною заявою про стягнення за кредитним договором №CL35477 від 24.04.2008. 29.08.2013 рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 620/13, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал банк» 263 473,82 грн заборгованості та 3034,74 грн витрат пов`язаних з вирішенням спору третейськім судом. ПАТ «Універсал Банк», звернувся до виконавчої служби Дніпровського РУЮ в м. Києві, у зв`язку з чим, державним виконавцем відповідно до постанови ВП № 45210383 від 24.10.2014 відкрито виконавче провадження на загальну суму 266 752, 16 грн. 10.11.2014 державним виконавцем Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження 24.10.2014 ВДВС Дніпровського РУЮ постановлено накласти арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. 25.12.2014 виконавчою службою Дарницького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 06.05.2015 ПАТ «Універсал Банк» знову звернувся до виконавчої служби Дарницького району м. Києва про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження на загальну суму боргу 266 752,16 грн. 06.05.2015 постановлено арештувати майно боржника та оголошення заборони його відчуження. 17.07.2015 державним виконавцем Дніпровського РУЮ м. Києва постановлено розшукати майно боржника. 15.12.2016 головним державним виконавцем Дніпровського РУЮ постановлено повернути виконавчий документ стягувачеві. 05.04.2017 за виконавчим провадженням ВГІ № 47564855 отримано витяг, в якому зазначено що виконавче провадження за виконавчим документом від 02.06.2014 №755/6804/2014-ц на загальну суму 266752,16 грн, завершено.

11.05.2017р. між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги №UB-PO/17-062. Пунктом 1.1. цього договору зазначено, що цедент передає належне йому право Вимоги до Боржників за Кредитними договорами, договорами поруки перелік яких міститься у Реєстрі боргових зобов`язань, а цедент приймає право Вимоги та зобов`язується сплатити Цеденту Купівельну ціну в розмірах, порядку та терміни, вказані в цьому Договорі. Реєстр боргових зобов`язань наведений у Додатку №1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною цього договору. Згідно витягу з акту приймання- передачі Реєстру боргових зобов`язань від 11.05.2017 до Договору про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062 встановлено заборгованість на загальну суму 1 735 158,04 грн. відповідно до кредитного договору CL35477, що укладений 24.04.2008. 20.04.2018 вважаючи себе новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит Капітал» зверталося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, в цьому йому було відмовлено.

ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернувшись до приватного нотаріуса Барбулях Х.М. 05.06.2018 отримав виконавчий напис №1527, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку на загальну суму 703 431,36 грн. 12.06.2018 ТОВ «ФК «Кредит Капитал» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного нотариуса Татарченко В.Г . Отримавши виконавчий напис №1527 приватний виконавиць відкрив виконавче провадження від 04.07.2018 ВП № 56707624, звернувши стягнення на транспортний засіб VOLKSWAGEN Golf державний номер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , належний боржнику ОСОБА_1 , за рахунок реалізації вказаного майна задовольнити вимоги стягувана ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у сумі 703 431,36 грн. 04.07.2018 приватним державним виконавцем Татарченко В.Е. на підставі виконавчого напису №1527 відкрито виконавче провадження ВП №56707624. 19.10.2018р. приватним виконавцем Татарченко В.Г. видано постанову про розшук майна боржника (ВП №56707624). 19.10.2018 приватним виконавцем округу м. Києва винесено постанову про арешт майна боржника. 28.02.2019 приватним виконавцем зроблено вимогу №2274 до управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві, про надання інформації про розшук транспортного засобу Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 . Відповідно до відомостей з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.02.2019р. № 585479, об`єкт, а саме транспортний засіб Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , накладено арешт та заборонено відчужувати, з вказанням терміну дії до 29.02.2024р. Відповідно до інформації наданого МЮУ стосовно виконавчого провадження ВП № 45210383 на підставі виконавчого листа від 02.06.2014 № 755/6804/2014-ц станом на 2019 рік, на загальну суму 266 752,16 грн., повідомлялося що стан виконавчого провадження завершено. Згідно інформації про виконавче провадження від 20.11.2019 ВП № 56707624, стосовно одного і того самого провадження звернено стягнення на майно, на підставі виконавчого напису від 05.06.2018 №1527, а саме, транспортний засіб Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , у сумі 703 431,36 грн. 04.12.2019 згідно інформації наданої ВДВС Дніпровського РУЮ зі спецрозділу, ВП №47564855 ти ВП №45210383 за виконавчим листом від 02.06.2014 №755/6804/2014, завершено. 03.06.2020 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав ОСОБА_1 відповідь №А-1755, про те, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі з 24.10.2014 по 25.12.2014 перебувало виконавче провадження №45210383 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2014 №755/6804/2014ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у сумі 266 752,16 грн. 25.12.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У відділі повторно з 06.05.2015 по 15.12.2016 перебувало виконавче провадження №47564855 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2014р. № 755/6804/2014ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у сумі 266 752,16 грн. Також, було повідомлено про те, що надати більш детальну інформацію щодо здійснення виконавчих проваджень №45210383 та 47564855 не виявляється можливим, оскільки відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним виконавцями вказані виконавчі провадження знищені.

В 2021 році, звернувшись, до приватного нотаріусу Барбуляк Х.Г. з адвокатським запитом про надання інформації щодо копії документів на підставі яких вчинено нотаріальний напис, позивач не отримала жодної відповіді від нього.

Позивач має всі підстави, вважати, виконавчий напис таким що вчинений з порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису, адже право вимоги не підтверджене належними доказами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

25.05.2021 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., у яких остання просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що стягувачем були подані усі необхідні документи які свідчили про безспірність вимог стягувача та відповідали Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

29.06.2021 представником позивача подано відповідь на пояснення третьої особи (відповідь на відзив), у яких спростовує твердження наведені приватним нотаріусом та просить суд позов задовольнити.

24 та 25.05.2022 позивачем подано до суду заяву, у якій остання просить суд долучити до матеріалів справи копію договору застави, оскільки відповідачем не подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Інших заяв по суті справи не надійшло, відповідачем не використано право на подання відзиву на позовну заяву.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 24.04.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL35477, за умовами якого, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку 1 та Додатку 2, а позичальник зобов`язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатком 1 та Додатком 2. Виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором може бути забезпечено порукою, заставою або іншим видом забезпечення. Кредит надається на наступні цілі: - на придбання позичальником автомобіля: марка VOLKSWAGEN, модель - GOLF, за Договором купівлі- продажу автомобіля №517487 від 22 квітня 2008 року укладеного з ТОВ «Автохаус Атлант-М»; - на погашення заборгованості позичальника перед страховою компанією щодо сплати страхової премії за Договором № від 23 квітня 2008 року, укладеного між позичальником та ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»; на погашення заборгованості позичальника перед кредитором щодо сплати винагороди за ініціювання кредиту за цим Договором.

Цього ж дня між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу №CL35477, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстрованого в реєстрі за №1284. За умовами даного договору, заставодавець заставляє рухоме майно - транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - GOLF, 2007 року виписку колір сірий, тип легковий хетчбек, номери агрегатів: шасі НОМЕР_4 , двигун 1390 куб.см, вартість якого за домовленістю сторін складає 113 762,00 грн, з метою забезпечення зобов`язань щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів, отриманих відповідно до умов кредитного договору №CL35477 від 24.04.2008, у сумі 20 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 101 000,00 грн.

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №620/13 від 29.08.2013 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL35477 від 24.04.2008 в сумі 263 473,82 грн та третейський збір в сумі 3 034,74 грн.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.10.2014 відкрито ВП №45210383 з примусового виконання виконавчого листа №755/6804/2014 виданого 02.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 266 752,16 грн. Цього ж дня, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 25.12.2014 постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві виконавчий лист №755/6804/2014 виданий 02.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 266 752,16 грн повернутий стягувачу.

06.05.2015 постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито ВП №47564855 з примусового виконання виконавчого листа №755/6804/2014 виданого 02.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 266 752,16 грн. Цього ж дня, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 17.07.2015 державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника. 15.12.2016 постановою державного виконавця Дніпровського РВДВК м. Києва ГТУЮ виконавчий лист №755/6804/2014 виданий 02.06.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 266 752,16 грн повернутий стягувачу.

11.05.2017 між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги №UB-PO/17-062, відповідно до якого цедент передає (відступає) належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, договорами поруки перелік яких міститься у реєстрі боргових зобов`язань, а цесіонарій приймає право вимоги та зобов`язується сплатити цеденту купівельну ціну в розмірах, порядку та терміни, вказані в цьому договорі. Реєстр боргових зобов`язань наведений у додатку №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною цього договору. Згідно витягу з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань від 11.05.2017 до договору про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062, цедент передав, а цесіонарій прийняв згідно з вимогами п.3.1 договору реєстр боргових зобов`язань від 11.05.2017, в тому числі і по боржнику за договором CL35477 від 24.04.2008 укладеного з ОСОБА_1 , заборгованість по тілу 451 646,80 грн, заборгованість по відсоткам 249 284,56 грн, пеня - 1 034 226,683 грн, загальна заборгованість - 1 735 158,04 грн.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на ту обставину, що її посилання на звернення ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, та відмови у задоволенні такого звернення, не відповідає дійсності.

Так, за даними автоматизованої системи документообігу суду, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2014 у справі 755/6804/14-ц (2014), задоволена заява ПАТ «Універсал Банк» та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 29.08.2013 р. по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором CL35477 від 24.04.2008, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 263 473,82 грн., суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 3 034,74 грн. та 243,60 грн. судового збору. Будь-яких заяв, в тому числі щодо заміни сторони у виконавчому провадженні (за виконавчим листом), у даній справі до Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.

Долучена позивачем до матеріалів справи ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 02.08.2019 про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», стягувач - ПАТ «Універсал Банк», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну стягувача у виконавчих листах, стосується кредитного договору BL 3799 боржником за яким є ОСОБА_1 , а поручителем ОСОБА_3 відповідно до договору поруки BL 3799-П1 від 17.04.2008.

05.06.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1527 про звернення стягнення на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - GOLF, 2007 року випуску, колір сірий, тип легковий хетчбек, номери агрегатів: шасі НОМЕР_4 , двигун 1390 куб.см, державний помер НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №517487 від 22.04.2008, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві.

Вищезазначене рухоме майно: транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - GOLF, 2007 року випуску, колір сірий, тип легковий хетчбек, номери агрегатів: шасі НОМЕР_3 , двигун 1390 куб.см, державний номер НОМЕР_1 , на підставі договору застави, посвідченого 24.04.2008 Манохіною Г.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №1284, передане в заставу ВАТ «Універсал Банк», право вимоги відступлене ТОВ «ФК «Кредит Капітал», на підставі договору про відступлення права вимоги за договорами застави, посвідченого 22.05.2017 Кисельовою Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №520.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна пропонується задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за період з 11 травня 2017 року по 01 червня 2018 року включно у розмірі: заборгованість за кредитом: 451 646,80 грн; заборгованість по процентах: 249 284,56 грн; 2 500,00 грн - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису.

04.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком В.Г. відкрите виконавче провадження №56707624, з примусового виконання виконавчого напису №1527 виданого 05.06.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про звернення стягнення на транспортний засіб Volkswagen Golf, державний помер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_4 , належить боржнику ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного рухомого майна задовольнити вимоги стягувача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у сумі 703 431,36 грн.

В подальшому, постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. в межах вказаного виконавчого провадження оголошено розшук майна боржника, накладено арешт на майно боржника та проводяться інші дії з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок), в редакціях чинних на день вчинення нотаріальної дії - 05.06.2018.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що

встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29.01.2019.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається зі змісту виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 05.06.2018 зареєстрованого в реєстрі за №1527, останній вчинено на підставі договору застави, посвідченого 24.04.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстрованого за реєстровим №1284, передане в заставу ВАТ «Універсал Банк». У зв`язку з цим, судом не вбачається порушень в діях приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., в цій частині.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

За нормою пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При цьому стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

З огляду на те, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, а третьою особою, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., до своїх пояснень не було долучено жодного письмового доказу в підтвердження викладених у поясненнях обставин, в тому числі, щодо наявності підстав для вчинення виконавчого напису, суд позбавлений можливості дійти висновку про те, що при вчиненні спірного виконавчого напису було дотримано передбаченої законодавством процедури вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

При цьому суд враховує, що за рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №620/13 від 29.08.2013 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL35477 від 24.04.2008, в забезпечення якого був укладений договір застави, посвідчений 24.04.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстрований за реєстровим №1284, за яким і було вчинено оспорюваний виконавчий напис, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 263 473,82 грн та третейський збір в сумі 3 034,74 грн. В той же час, за витягом з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань від 11.05.2017 до договору про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062, цедент передав, а цесіонарій прийняв згідно з вимогами п.3.1 договору реєстр боргових зобов`язань від 11.05.2017, в тому числі і по боржнику за договором CL35477 від 24.04.2008 укладеного з ОСОБА_1 , заборгованість по тілу 451 646,80 грн, заборгованість по відсоткам 249 284,56 грн, пеня - 1 034 226,683 грн, загальна заборгованість - 1 735 158,04 грн. З наведеного убачається різниця між сумами заборгованості за одним і тим самим кредитним договором. При цьому ні розрахунку заборгованості, ні повідомлення боржнику про стягнення такої заборгованості, суду надано не було.

Крім того, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-IV від 18.11.2003 (далі - Закон №1255-IV) визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 частини першої статті 21 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

У частині першій статті 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При цьому частинами першою, третьою статті 24 вказаного Закону установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

У статті 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно зі статтею 28 цього ж Закону, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Закон «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Тобто ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Порядок ведення Реєстру та внесення відомостей до нього врегульовано статтею 42 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою держателем Реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. До Реєстру вносяться, зокрема, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною четвертою статті 43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок ведення Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок №830).

Пунктом 4 Порядку №830 визначено, що державна реєстрація відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису.

У пункті 5 Порядку №830 передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору.

А у пункті 6 цього Порядку вказано, що заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження).

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Велика Палата Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі №320/8269/15-ц, факт недотримання стягувачем положень частини третьої статті 24 та частини першою статті 27 Закону №1255-IV і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що відповідачем не надано суду доказів які б свідчили про дотримання положень частини третьої статті 24 та частини першою статті 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», до звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 21, 24, 27, 43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, ст.ст. 18 Цивільного кодексу України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ст.ст. 18 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (, м. Київ вул. автозаводська, 54/19), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Татарченко Владислав Геннадійович (м. Київ вул. Дмитрівська, 35-В, оф.2), приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна (м. Львів, вул. Рубчака, 5), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 червня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №1527, про звернення стягнення на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - GOLF, 2007 року випуску, колір сірий, тип легковий хетчбек, номери агрегатів: шасі НОМЕР_4 , двигун 1390 куб.см, державний помер НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №517487 від 22.04.2008, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: