РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 08 липня 2010 року вона, позивачка, перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . У цьому шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вихованням сина відповідач не займається. Відношення до дитини завжди агресивне, зачасту кричав, обзивав і таке інше. З червня 2020 року вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. ОСОБА_2 з березня 2020 року коштів на утримання сім`ї не дає. Їх спільна дитина знаходиться на її, позивачки, повному утриманні.

21 січня 2021 року вона, позивачка, подала до суду заяву на розірвання шлюбу. Син проживає з нею, позивачкою, і витрати на його утримання та забезпечення усім необхідним несе саме вона. Зазначає, що вона намагається сама цілком забезпечити дитині належне утримання, однак її матеріальне становище є посереднім і доходів не вистачає на утримання сина. Її місячний дохід складає 6300 гривень. Вона вимушена звертатися за матеріальною допомогою до своїх батьків. Відповідач не надає будь-яких коштів на утримання сина, що стало підставою для звернення із даною заявою про стягнення аліментів з метою захисту прав дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місце праці відповідача, про яке їй відомо секретар Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

21.12.2020 року ОСОБА_2 подав декларацію, де зазначено, що така подається перед звільненням. Таким чином на даний час їй, позивачці, невідомо чи продовжує відповідач обіймати зазначену посаду, чи він звільнений, а відтак їй невідомо, чи є постійним дохід у ОСОБА_2 .

З огляду на вказане вважає за необхідне просити про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що саме через позивачку не може бачитись з сином, оскільки при побажанні відповідача зустрітись та провести час з сином, позивачка вказувала на те, що син відпочиває або спить і такого роду абсурдні відповіді мали системний характер, що в свою чергу унеможливлювало контакт відповідача з сином зазначає, що станом на день розгляду справи відповідач є безробітний і перебуває в пошуках роботи. Щодо заощаджень в розмірі 650 000 грн., то ця сума включає, зокрема, заробітну плату, отриману за попередні роки. Щодо земельної ділянки, житлового будинку та квартири, на котрі покликається позивачка, то ці об"єкти нерухомого майна є пасивом і не приносять жодного додаткового прибутку чи пасивного доходу йому, відповідачу. Зазначає, що на його утриманні знаходяться батьки - мати інвалід 3 групи, батько - інвалід другої групи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, надали аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві, просять позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили позов в повному обсязі, підтримали пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами та доказами у справі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням рішення у справі, зважаючи на стадію судового процесу та розумні строки розгляду справи.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії акту № 931, затвердженого 04.01.2020р. директором ЛКП "Магістральне" Спринь Ю.М., за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровані, але фактично проживають позивачка ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки про доходи № 61, виданої 15.03.2021р. начальником Військово - медичного клінічного центру ЗР, позивачка ОСОБА_1 дійсно працює в Військово - медичному клінічному центрі ЗР на посаді лікаря стоматолога - ортодонта, занальна сума доходу за вересень 2020 року - лютий 2021 року, за винятком аліментів, становить 47 958 (сорок сім тисяч дев"ятсот п"ятдесять вісім) гривень 94 коп.

З копії трудової книжки НОМЕР_2 , виданої на ім"я ОСОБА_2 , вбачається, що станом на день розгляду справи, відповідач не працює.

З довідки до акту огляду медико - соціальною комісією серії 12ААБ №317783 вбачається, що батько відповідача ОСОБА_4 є інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново.

З довідки до акту огляду медико - соціальною комісією серії 12ААА №837074 вбачається, що мати відповідача ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи загального захворювання безтерміново.

Разом з тим, з долученого відповідачем відзиву на позовну заяву та долучених документів, не вбачається, що на утриманні відповідача перебувають його батьки.

До матеріалів цивільної справи долучено ряд копій квитанцій про оплату житлово - комунальних послуг, які свідчать про витрати відповідача, при цьому не підтверджують та не спростостовують позовних вимог, заявлених позивачкою в позовній заяві.

До відзиву не долучено будь - яких доказів, які б свідчили про необгрунтованість позовних вимог щодо утримання відповідачем як батьком своєї малолітньої дитини.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач сплачує кошти позивачці в добровільному порядку на утримання їх спільної дитини, також відсутні докази сторони позивача, на спростування пояснень відповідача, про те, що кошти ним надаються. і ці пояснення позивачка часково визнала в суді.

З пояснень, що надавалися в судовому засіданні позивачкою та відповідачем, а також з показів допитаних вякості свідкіув батьків позивачки, вбачається, що між позивачем та відповідачем існує конфлікт, у тому числі й щодо виконання кожним з них обовязків по вихованню дитини та спілкуванню з нею.

Даний конфлікт сторони намагалися скерувати в русло доказів щодо обгрунтованості та спростуванні підстав для аліментів та їх розміру.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 3, зазначеної норми закону, вказує на те, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Згідно з ч. 1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За даних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітини у судовому порядку.

Таке своє рішення суд мотивує й тим, що що воно породить для сторін обовязок виконати дане рішення, відповіджача сплачувати алдіменти, а позивачку приймати їх у визначений законом спосіб.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів. В

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд приймає до уваги пояснення позивача та відповідача щодо їх бажань брати участь в утриманні дитини та виходячи з матеріального становища кожного їх доходи станом на час розгляду справи, приходить до витсновку, що позов слід задоволити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. , який на даному етапі, на думку суду, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та позивача у справі, а так само й дитини в інтересах якої виступають як один, так і другий з батьків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-5, 10,12, 43 44, 49, 81, 89, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 17.03.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 908 (дев"ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь