ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року

м. Харків

справа № 646/5488/21

провадження № 22-ц/818/1209/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, Державне підприємство «СЕТАМ», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ОСОБА_5 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсними прилюдних торгів, акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_8

на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року у складі судді Власової Ю.Ю., -

в с т а н о в и в :

17.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А., Державного підприємства «СЕТАМ», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І.О., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Мана В., треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «БУДІВЕЛЬНІ ПРОЕКТИ», ОСОБА_5 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсними прилюдних торгів, акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно, з пред`явленням цього позову, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 д шляхом заборони відчуження будь-яким способом до вирішення справи по суті.

Також позивач просить заборонити ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_3 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу,виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 д. до вирішення справи по суті.

Крім того, позивач просить заборонити ОСОБА_9 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Також просить заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7,загальною площею 74,6 кв.м. в літ.«А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

Позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 25143 від 31 жовтня 2017 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 115959,50 доларів США за період з 12 вересня 2015 року по 12 вересня 2017 року до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 - задоволено частково.

Заборонено вчиняти дії щодо відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .Заборонено вчиняти дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 ; квартири за адресою: АДРЕСА_3 , квартири АДРЕСА_4 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Заборонено ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , Заборонено ОСОБА_3 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Заборонено ОСОБА_10 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Заборонено будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ.«А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 25143 від 31 жовтня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 115959,50 доларів США за період з 12 вересня 2015 року по 12 вересня 2017 року.

У задоволенні заяви в іншій її частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд першої інстанції , задовольняючи заяву про забезпечення позову фактично обмежив відповідача ОСОБА_3 у праві власності на нерухоме майно, яке належить йому на правовій підставі. Виходячи з заявлених позовних вимог, з урахування уточнень, позивачем не обґрунтовані позовні вимоги саме до відповідача ОСОБА_3 , а тому він є неналежним відповідачем. Накладення обмежень на майно, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є незаконним.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2021року в частині заборони вчиняти дії щодо відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1, -. 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташованих заадресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4. 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .Заборони будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах, вчиняти будь- які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7загальною площею74,6кв.м. в літ.«А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову до ОСОБА_2 .

Посилається на порушення судом норм процесуального права, яким задоволено заяву про забезпечення позову за відсутності доказів того, що не забезпечення позову істотно ускладнить, а може навіть унеможливить відновлення прав позивача, в разі задоволення його позову.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 володіє майном - нежитловими приміщеннями 1-го поверху №№8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а, 8-5,8-7, загальною площею74,6кв.м. в літ.«А-4», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставах, встановлених діючим законодавством України, не існує жодних судових рішень чи рішень інших компетентних органів, які б доказували протиправність її володіння та користування цим майном, тому посилання позивача на протиправність ОСОБА_2 володіння та користування спірним майном безпідставні. Також, посилаючись на правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 17.04.2019 року у справі №308/3824/16-ц, вважає, що позивач не надав до суду жодних доказів того, шо ОСОБА_2 має намір продати чи іншим чином відчужити спірне майно, а тому його посилання тільки на теоретичну можливість відчуження майна відповідачем є безпідставні та необґрунтовані.

Зазначає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову щодо нежитлових приміщень, власником яких є ОСОБА_2 можуть негативно вплинути на право ОСОБА_2 вільно користуватись цим майном, в тому числі здавати приміщення в оренду іншим особам для здійснення господарської діяльності. Ця інформація розмішена у відповідних державних реєстрах, є доступною для ознайомлення будь яким особам, а тому її наявність може злякати потенційних орендарів та відштовхнути їх від намірів орендувати нежитлові приміщення у ОСОБА_2 , що завдасть їй значних матеріальних збитків.

Відзиву на апеляційні скарги не подано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

З апеляційних скарг убачається, що судове рішення від 03 вересня 2021 року оскаржується апелянтами в частині задоволення вимог позивача про забезпечення позову.

В іншій частині ухвала суду учасниками справи не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Рішення суду мотивовано тим, що право власності на спірне нерухоме майно відчужувалось, спірне нерухоме майно реконструювалося, а також те, що ОСОБА_3 спірне майно передано в іпотеку, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки позивачем у судовому порядку витребовується спірне майно з чужого незаконного володіння, тобто між сторонами дійсно виник спір.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в тій частині, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована і її необхідно частково задовольняти, зважуючи на приписи ст.151 ЦПК України та обставини справи.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся або має намір звернутися до суду

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії. ( пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року , роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано і відповідності до вимог ст.151 ЦПК України дійшов до висновку про наявність підстав для вжиття таких заходів.

Проте, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з визначеними судом першої інстанції заходами забезпечення позову, а саме шляхом заборони ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_3 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 в; за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_10 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири: за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 д,

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При задоволенні заяви позивача шляхом заборони вчиняти певні дії суд не врахував, що такі заходи забезпечення позову призводять до порушення прав відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 вільно володіти майном, до ухвалення остаточного рішення суду.

Отже, зазначені заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.

Також позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) , заборони будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також позивачем не доведено наявності наміру відповідачів будь яким чином вчинити дії, з метою уникнення виконання рішення суду.

Натомість забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного майна є співмірним заявленим позовним вимогам.

А зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку, відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, оскільки ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині заборони ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_3 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 в; за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_10 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири: за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 д - скасувати та заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій частині залишенню без задоволення. В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст. ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 , представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2021 року в частині заборони ОСОБА_2 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо), нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, 8-4а, 8-5, 8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_3 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 в; за адресою: АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони ОСОБА_10 передавати в довірчу власність, іпотеку, заставу, здійснення реконструкції (поділу, виділу, перепланування, перебудови, добудови, надбудову тощо) квартири: за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти реєстраційні дії у вказаних реєстрах вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 8-1,8-2,8-3,8-4,8-4а,8-5,8-7, загальною площею 74,6 кв.м. в літ. «А-4», розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 в; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 д - скасувати та у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 13 січня 2022 року.