465/2338/22
2-о/465/102/22
У Х В А Л А

про відвід судді

23.05.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Старух Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галина Романівна (м. Львів, вул. Чупринки, 74), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

До Франківського районного суду м. Львова подано заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галина Романівна (м. Львів, вул. Чупринки, 74), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.05.2022 року вказану цивільну справу передано для розгляду судді Величку О.В.

19.05.2022 року, до відкриття провадження у справі, від заявника ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. Вказана заява мотивована тим, що до призначення суддею Франківського районного суду м. Львова Величко О.В. працював на посаді помічника голови Львівського апеляційного суду, водночас померла ОСОБА_2 , факт проживання з якою на час відкриття спадщини просить встановити заявник, також працювала у Львівському апеляційному суді на посаді прес-секретаря. Відтак, вказана обставина викликає у заявника сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді.

В судове засідання заявник для вирішення питання відводу судді не викликався.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши подану заявником заяву про відвід судді, доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 10.05.2022 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2022 року вказана заява розподілена для розгляду судді Величку О.В. 19.05.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді. Станом на момент подання заявником заяви про відвід головуючого судді провадження у справі не відкрито, судом на адресу Управління ДМС України у Львівській області скеровано запит для встановлення зареєстрованого місця проживання заявника ОСОБА_1 .

Щодо суті заявленого відводу суд звертає увагу на наступні обставини.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 56 рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України» ЄСПЛ нагадав, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі «Моріс проти Франції» (Morice v. France), заява № 29369/10, пункт 73). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється».

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує, що такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведені обставини, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді в ході розгляду справи та її вирішення, зважаючи на позицію заявника, беручи до уваги, що суддя Величко О.В. дійсно працював на посаді помічника голови Львівського апеляційного суду в той час, коли померла ОСОБА_2 також працювала у Львівському апеляційному суді на посаді прес-секретаря, що заявник вважає підставою для сумніву в неупередженості судді у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у справі № 465/2338/22.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. у справі № 465/2338/22 за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Галина Романівна (м. Львів, вул. Чупринки, 74), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Величко О.В.