Справа № 144/134/17
Провадження № 2/144/22/22
"19" травня 2022 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Довгалюк Л.В.,
за участю секретаря Ковтун Ю.В.,
представника відповідача адвоката Клінчикова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання змін до договору оренди землі недійсними, -
В С Т А Н О В И В :
У позові ОСОБА_1 вказала, що у 2006 році між нею та СТОВ «Обрій» с. Тополівка укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, примірник якого їй не було вручено товариством. У грудні 2016 року в усній формі вона звернулася до директора СТОВ «Обрій» із проханням повернути їй земельну ділянку, яку вона мала намір у подальшому обробляти самостійно, проте, отримала відмову, оскільки як їй було повідомлено, договір діє до 2021 року.
У січні 2017 року ОСОБА_1 отримала витяг з Державного земельного кадастру з інформацією про земельну ділянку, з якого вона дізналася, що строк дії договору оренди становить 15 років.
Із відповіді відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі у лютому 2017 року позивачу стало відомо, що існують зміни до договору оренди землі від 27.10.2010 року, укладені між ОСОБА_2 та СТОВ «Обрій», відповідно до яких товариство має право користування належною їй земельною ділянкою до 2021 року.
ОСОБА_1 зазначила, що вказані зміни до договору оренди з СТОВ «Обрій» вона не укладала та їх не підписувала, інших осіб на такі дії не уповноважувала, що свідчить про відсутність її волевиявлення та наміру на їх укладення, тому звернулася до суду з позовом про визнання змін до договору оренди землі недійсними.
Ухвалою судді від 17.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 23.06.2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Луценка О.І. у справі призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження на час її проведення.
22.10.2021 року, після отримання висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.
Ухвалою суду від 08.12.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Луценко О.І. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача адвокат Клінчиков С.О. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до висновку експерта підпис у змінах до договору оренди землі виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, що свідчить про те, що істотні умови між сторонами не погоджені, отже, вказані зміни до договору оренди є неукладеними, а тому не можуть бути визнані недійсними. До того ж, відмова у задоволенні позову не позбавить позивача права на звернення до суду, обравши інший, належний спосіб захисту своїх прав.
Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі Вінницької області, назву якого змінено на відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 12).
Як передбачено ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
У статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
Проте, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, в даному випадку підписання додаткової угоди, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до загальних вимог письмової форми правочину, останній вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (стаття 207 ЦК України).
Відтак, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
ОСОБА_1 звернулася з вимогою про визнання недійсними змін до договору оренди землі, посилаюсь на те, що вона їх не підписувала та не погоджувала їх умов, не давала доручення на підписання іншим особам та відповідно умов цих змін до договору не погоджувала.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.
У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосував норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц від 16.06.2020 року констатувала, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним, зазначивши, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним.
Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, а також заперечення відповідача, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) слід розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку, тому у даному випадку ефективним (належним) способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом звернення до суду з вимогою про повернення такої ділянки (негаторний позов), який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
З огляду на наведене, встановивши, що ОСОБА_1 не підписувала зміни до договору оренди землі, не погоджувала їх умов, отже, даний правочин є таким, що не вчинений (неукладений), з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту цивільного права.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 205, 207, 215, 216, 396, 626, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 93, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 14, 18, 20 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 4, 10, 12, 19, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсними змін до договору оренди землі від 10.02.2006 року, укладених 27.10.2010 року між ОСОБА_6 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Обрій» залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: СТОВ «Обрій», адреса: 23811, с. Тополівка, вул. Мічуріна, 56-а, Гайсинського району, Вінницької області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, адреса: м. Вінниця, вул. Келецька, 63, .

Повне судове рішення складено та підписано 25.05.2022.

Суддя