Справа № 486/475/22
Провадження № 2-н/486/77/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 165 ЦПК України визначено підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, в даній заяві зазначив про те, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.07.2016 року у справі № 486/750/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох дітей, в тому числі і на сина ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів в частині стягнень аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на підставі п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр САВІН