Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4814/21
Провадження № 2/644/1202/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Демченко І.А.,

За участю представника позивача Ковальової Д.В.,

Відповідачів ОСОБА_1 , Тернікова Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, -

УСТАНОВИВ:

Представником позивача, 27.05.2021 року, подано до суду позовну заяву про стягнення в солідарному порядку з відповідачів суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2021 року у розмірі 9627,96 гривень, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2021 року у розмірі 7731,84 гривень, інфляційні витрати в сумі 1216,45 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 477,26 гривень. А також, просили стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 2270 гривень. Окрім цього, просили визнати поважною причину пропуску позовної давності для звернення до суду із відповідним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що вони є виконавцем послуг з надання централізованого водопостачання та водовідведення в м.Харкові, норми та тарифи на оплату послуг встановлені відповідним рішенням ВК Харківської міської ради. Відповідачі у справі є споживачами послуг, що надаються позивачем, послуги отримуються ними за адресою АДРЕСА_1 , облік нарахувань та оплат здійснюється за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Послуги надаються споживачам за вказаною адресою в повному обсязі, але оплата вартості отриманих послуг не проводиться в повному обсязі, за вказаним абонентським рахунком обліковується заборгованість, на підтвердження якої надано витяг з особового рахунку. Просили стягнути зазначену суму заборгованості, що утворилась. Також, просили поновити строк на звернення до суду із вказаним позовом, як на підставу поновлення строку посилались на недостатню кількість персоналу юридичного відділу, враховуючи кількість боржників, а також на розмір суми судового збору, що встановлена для подачі позову та заяви про видачу судового наказу, що обмежує позивача своєчасно звертатись до суду.

Представником позивача було подано додаткові пояснення по справі від 10.11.2021 року, відповідно до яких зазначено, що строки сплати жилого-комунальних послуг визначаються відповідно до договору або закону, споживач зобов`язаний сплачувати надані послуги у відповідні строки. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо за договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, в якому передбачаються графи для зазначення поточних показань приладу обліку, різниці цих показань або затверджених нормативів, які належать до сплати. Згідно до п.3.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22 зі змінами та доповненнями від 10.12.2020 року, Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства та відповідає за дані, зазначені в реквізиті платіжного доручення. Тому, на думку представника позивача, оскільки відповідачами було порушено порядок здійсненні оплати послуг, то за їх особовим рахунком утворилась заборгованість за попередні періоди. Та як вбачається з розрахунку, якщо здійснені оплати відповідачами, з урахуванням субсидії, перевищували нараховані суми до сплати, позивачем відповідна частина коштів зараховувалась, як переплата на попередні періоди заборгованості. Із заявами про віднесення переплати на конкретні періоди відповідачі до позивача не звертались.

Відповідачами подано відзив на позовну заяву, просили вимоги позову задовольнити частково, застосувати строк позовної давності, зобов`язати відповідача уточнити вимоги з урахуванням рішення суду, судові витрати покласти у відповідності до позовних вимог. В обґрунтування позиції посилались на те, що при подачі позову не враховано, що рішенням суду та додатковим рішенням суду у справі 644/2425/15, частина позовних вимог вже розглянута, судом було відмовлено у частині позову. Виконавчою службою на виконання судового рішення вже було стягнуто грошові кошти на погашення заборгованості. Рішенням суду було застосовано строк позовної давності в частині вимог за минулі роки. Просили застосувати строк позовної давності до заявлених вимог за даним позовом. Враховуючи те, що частина вимог знаходиться за межами строку позовної давності просили перерахувати судовий збір та розмір заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні доводи позову та наданих додаткових пояснень підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні підтримали доводи поданого відзиву, не заперечували проти задоволення вимог про стягнення суми заборгованості, але лише в межах строку позовної давності, просили вирішити питання про списання боргу, який знаходиться поза межами строку давності. Звертали увагу на те, що стягнення суми заборгованості за інший період вже було предметом судового розгляду, рішення суду вимоги були задоволені частково та було відмовлено судом у задоволенні вимог позивача поза межами строку позовної давності. Не зважаючи на це, позивач не проводить списання даної заборгованості та при подачі нового позову, знову обліковує заборгованість з 1999 року для стягнення, що на їх думку, є незаконним.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний будинок є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення.

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач КП "Харківводоканал" є єдиним підприємством, що здійснює водопостачання та водовідведення у місті Харків. Послуги надаються відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Норми водоспоживання та водовідведення, затверджені рішенням ВК Харківської міської ради №256 від 09.04.1997 року, із змінами, №901 від 28.12.2016 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18.05.2015 року, додаткового рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.03.2021 року, позивач звертався із позовом до відповідачів щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.1999 року по 28.02.2014 року та централізованого відведення за період з 01.10.2009 року по 28.02.2014 року, та вимоги позову були задоволені частково, в частині вимог було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. В рамках справи, що розглядається позивачем заявлено вимоги за інший період, а саме з 01.03.2014 року по 31.03.2021 року, тому суд не погоджується із доводами відповідачів що заявлена сума в рамках справи, що розглядається, вже була врахована в рамках справи, що була розглянута раніше. Окрім того, відповідно до наданих копій відомостей про відрахування, вбачається, що з відповідача ОСОБА_1 з пенсії, утримувалась сума заборгованості, яка була стягнута за рішенням суду, а сума заявлена до стягнення визначена за інший період. В судовому засіданні було досліджено надані квитанції про оплату послуг позивача, але всі оплати відображені у зведеній картці абонента.

За даними зведеної картки абонента з 01.03.2014 року по 31.03.2021 року за абонентським рахунком № НОМЕР_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 , з урахуванням нарахувань та сплати обліковується сума заборгованості з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2021 року у розмірі 9627,96 гривень, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2021 року у розмірі 7731,84 гривень.

Відповідно до вимог п. 18 «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачами дійсно допущено порушення щодо сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду відповідно до наданого розрахунку складає за послуги водопостачання - 9627,96 гривень, за надані послуги з централізованого водовідведення - 7731,84 гривень.

Відповідачами подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, про що визначено правову позицію у Постанові ВС від 17 лютого 2021 року, у справі № 760/16111/15-ц, провадження № 61-1393св19.

Враховуючи час звернення до суду, а саме, позовна заява була подана до суду 27.05.2021 року, оскільки відповідачами подано заяву про застосування строку позовної давності, є підстави для відмови задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року, тобто поза межами 3-річного строку позовної давності. При цьому, суд не вбачає підстав для поновлення цього строку, оскільки наведені позивачем доводи є необґрунтованими.

Вимоги відповідачів щодо покладання обов`язку на сторону позивача провести списання суми заборгованості, щодо якої судом відмовлено у стягненні, які визначені ними у поданому відзиві, не можуть бути предметом оцінки судом в рамках даної справи, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог, позивач просить стягнути суму заборгованості, відповідачі проти стягнення суми заборгованості не заперечують в межах строку позовної давності, а тому питання списання заборгованості, проведення перерахунку та виключення заборгованості у стягненні якої судом відмовлено, може бути предметом дослідження в рамках іншого судового спору.

Відповідно до дослідженої зведеної картки абонента, що була надана представником позивача в ході розгляду справи, вбачається, що за період з 01.06.2018 року по 31.03.2021 року розмір заборгованості за послуги з водопостачання складає 6082,71 гривень, за цей же період за послуги водовідведення складає 4925,26 гривень. В судовому засіданні відповідачі не заперечували проти визначеної суми розміру заборгованості.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем було подано до суду розрахунок 3% річних та індексу інфляції, за останні 3 роки, враховуючи, що поданий розрахунок позивачем був проведений в межах строку позовної давності, заборгованість за надані послуги наявна, сторона відповідача проти цього не заперечувала, тому суд вважає, що вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Із наданого розрахунку вбачається, що за послугами водопостачання 3% річних складають 265, 78 грн, індекс інфляції 674,97 грн, за послугами водовідведення 3% річних складають 211,48 грн, індекс інфляції 541,48 грн.

Тобто, з урахуванням наведеного, суд вважає що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за період з 01.06.2018 року по 31.03.2021 року за послуги з водопостачання в розмірі 6082,71 гривень, 3% річних в розмірі 265, 78 грн, індексу інфляції в розмірі 674,97 грн, та за послуги водовідведення в розмірі 4925,26 гривень, 3% річних в розмірі 211,48 грн, індексу інфляції в розмірі 541,48 грн., а всього 12791 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 42 копійки.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, що складає 1523 гривень 94 копійки ( 12791,42х2270/19053,51).

Керуючись ст.ст.15,16, 256, 267, 526, 530, 541, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-VI, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІI, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 05.07.2019 року №690, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку, на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.06.2018 року по 31.03.2021 року в сумі 6082 гривні 71 копійка, 3% річних в сумі 265 гривень 78 копійок, інфляційні витрати в сумі 674 гривні 97 копійок, а також з централізованого водовідведення за період з 01.06.2018 року по 31.03.2021 року в сумі 4925 гривень 26 копійок, 3% річних в сумі 211 гривень 48 копійок, інфляційні витрати в сумі 541 гривня 22 копійки, а всього 12791 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 42 копійки.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку суми заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення за період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 року, - залишити без задоволення, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно від задоволених позовних вимог в сумі 1523 гривні 94 копійки, по 761 (сімсот шістдесят одній) гривні 97 копійок в рівних частках з кожного.

Повний текст рішення виготовлений 19.01.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера