Справа № 145/1938/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі Крикливій М.С.

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (незаконного відсторонення),
в с т а н о в и в:
До Тиврівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи (в частині), відновлення доступу до роботи та зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (незаконного відсторонення).
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.12.2021 року відкрите спрощене провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 20.01.2022 року о 13-00 годині.
Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Кудрик Я.О. до початку судового засідання 18.01.2022 року подала клопотання про закриття провадження у цивільній справі, обґрунтовуючи тим, що спір виник у зв`язку з виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області своїх владних управлінських функцій щодо проходження публічної служби ОСОБА_2 , а відтак спір є публічно-правовими та підлягає розгляду в суді адміністративної юрисдикції.
В судове засідання позивачка чи її представник не з`явились по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник відповідача ОСОБА_1 вважала за можливе проводити дане судове засідання у відсутності сторони позивача та підтримала своє клопотання про закриття провадження в справі з підстав викладених у ньому.
Вислухавши думку представника відповідача, враховуючи належність повідомлення позивача про день та час розгляду справи суд з урахуваянням вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача.
Відтак, вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд заслухавши думку останнього, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус судів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
7) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;
17) публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;
19) індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В ст.20 КАС України розмежовується предметна юрисдикція адміністративних судів.

Частина 1 ст.22 КАС України вказує, що місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зазначеними нормами законодавцем унормовано порядок розгляду справ адміністративними судами за територіальною та предметною підсудністю, а саме судів загальної та адміністративної юрисдикції.
Також, з аналізу зазначених норм права слідує, що права, свободи чи інтереси осіб можуть захищатися не лише у судах цивільної юрисдикції, а також в адміністративній юрисдикції. При цьому важливе практичне значення має чітке розмежування юрисдикції різних установ.
У ст.1 Закону України "Про державну службу" зазначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загально-державному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю з аїх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка на даний час обіймає посаду головного спеціаліста відділу адміністрування інформаційних систем та електронних реєстрів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
На підставі наказу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №418-О від 08.11.2021 року позивачку відсторонено від виконання посадових обов`язків за посадою державної служби.

Отже, враховуючи підстави звернення з позовом, а також суб`єктний склад сторін, суд вважає, що спірні правовідносини мають вирішуватися судом за правилами адміністративного судочинства і в розумінні ст.20 КАС України, даний позов підсудний Вінницькому окружному адміністративному суду та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (ст.ст.5, 19 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю із поверненням позивачу судового збору.
Керуючись ст.ст. 255, 256, 258-261 ЦПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд, -
у х в а л и в:
Клопотання представника відповідача про закриття провадженя у справі задовольнити.
Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відновлення доступу до роботи та зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (незаконного відсторонення).

Повідомити позивача ОСОБА_2 про те, що судовий розгляд такої справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду - Вінницького окружного адмінстративного суду (21001 м. Вінниця вул. Брацлавська, 14).
Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тиврівському районі Вінницької області, , що розташоване за адресою: вул. Тиверська, 22, смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області повернути ОСОБА_2 (проживаючій в. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн., який було сплачено на р/р UA0002894, МФО 899998, 22 грудня 2021 року за квитанцією № 80583 у АТ "Ощадбанк".
На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали суду.

Суддя Вальчук В. В.