Справа № 165/3779/21
Провадження № 2/165/211/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із спадкоємців,

встановив:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із спадкоємців.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг і 27 липня 2012 року підписав заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому було збільшено до 3200 грн. Зазначає, що ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. За вищевказаним договором відповідач зобов`язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості по тілу кредиту, відсотками, а також інших витрат згідно з Умовами. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, однак ОСОБА_3 , користуючись кредитними коштами, не дотримувався умов кредитного договору щодо його погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а оскільки зобов`язання останнього допускають провонаступництво і спадкоємці останнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що постійно проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, в тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника, тому 28 серпня 2020 року була направлена претензія кредитора до Нововолинської державної нотаріальної контори. 08 вересня 2020 року надійшла відповідь від нотаріуса, де зазначалось, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії позивача. Вважає, що відповідачі прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. 07 квітня 2021 року до спадкоєців направлено лист-претензію, однак станом на день подачі позову до суду, заборгованість спадкодавця ними погашена не була. З огляду на вищевикладене, просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь банку суму боргу, що на дату смерті позичальника склала 224 745,36 грн., а також судові витрати у справі.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 14 грудня 2021 року суд відкрив провадження у справі і вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін, а у відкритті провадження в частині позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено, у зв`язку з її смертю (а.с.84-85).

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, у письмовому клопотанні просила суд проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали позову в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З копії анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов та Правил) та Умов та правил, що були оглянуті судом (а.с.21-49) вбачається, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту шляхом перерахування коштів на платіжну картку боржника зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та винагороду банку у зазначені строки. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 3200 грн.

У заяві зазначено, що боржник ОСОБА_3 згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 червня 2018 року повне та скорочене найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») змінилося на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27 липня 2012 року (а.с.13-18) вбачається, що боржник ОСОБА_3 за життя неодноразово порушував умови договору, а саме не здійснював погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках за користування ним. Заборгованість ОСОБА_3 за вищевказаним договором склала 224 745,36 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 26 лютого 2019 року (а.с.56).

Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 27 липня 2012 року становила 224 745,36 грн., яка складається з : 3151,17 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 151,17 грн. - заборгованість за простроченим єтілом кредиту; 7 956,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 213 637,59 грн. нарахована пеня (а.с.12-15).

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

05 серпня 2020 року банк звернувся до Нововолинського державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.58), а 08 вересня 2020 року від державного нотаріуса Кацевич Т.М. надійшла відповідь в якій йдеться, що спадкова справа на майно померлого ОСОБА_3 була заведена за №19/2019 на підставі претензії банку, однак заяви від спадкоємців станом на вказану дату не надходили (а.с.59).

26 березня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 направлявся лист-претезія, у якій позивач пред`явив вимоги до останньої (а.с. 60).

Встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1281, ст.1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

За приписами ч.2 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор міг дізнатися про прийняття спадщини, він має право пред`явити вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, у шестимісячний строк з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Спадкоємцем позичальника ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_1 і такого висновку позивач дійшов з огляду на те, що остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією її паспорта та копією паспорта спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 52, 54-55).

Із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї відповідач до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не зверталася, що підтверджується копією спадкової справи заведеної за №19/2019 за 2019 рік (а.с. 92- 114).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, однак в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі який відповідає його частці у спадщини.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положеньстатті 1282 ЦК України.

Аналіз вказаних норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьоюстатті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертоїстатті 1281 ЦК Україникредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, необхідно встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевірити розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першоїстатті 1282 ЦК України.

Всупереч цьому позивачем не надано суду жодних належним і допустимих доказів на підтвердження наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна, його обсягу та вартості, що об`єктивно могло б складати спадкову масу.

Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України, представник позивача не подав суду достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 входить до кола спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_3 і що ОСОБА_1 прийняла спадщину, а також не надано доказів наявності та вартості спадкового майна, як того вимагають статті 1281 і 1282 ЦК України, тобто представник позивача не подав суду належних доказів, які б підтверджували підставність та правомірність заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши надані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати понесені позивачем та підтверджені документально (а.с.6), відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст. 257, ст.1281, ст.1282, ст.1296 ЦК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 27 липня 2012 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 224 745 (двісті двадцять чотири тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 36 коп., відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк