Справа № 129/1414/19
Провадження у справі № 2-ві/129/2/22
У Х В А Л А

"20" травня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка В.М.,

розглянувши без учасників справи в судовому засіданні в місті Гайсині заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Клименко І.Ф. про відвід головуючого у цивільній справі № 129/1414/19 судді Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдова Сергія Миколайовича за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, -

Установив:

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Клименко І.Ф. подала до суду заяву про відвід головуючого в справі судді Дєдова С.М., оскільки, на думку сторони відповідача адвоката Клименко І.Ф., суддя Дєдов С.М. під судового розгляду даної цивільної справи проявив упередженість по відношенню до відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та його представника адвоката Клименко І.Ф., яка полягає у необ`єктивному вирішенні головуючим суддею їхнього клопотання про призначення у справі додаткової судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи, що призвело до апеляційного оскарження ухваленої в справі необ`єктивної та необґрунтованої ухвали, що може бути підставою для подальшої упередженості та необ`єктивності судді Дєдова С.М. в розгляді цього спору. Заяву про відвід письмово просила розглядати у їх відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Човганюк А.М. письмово просила заяву про відвід розглядати у їх відсутність та заперечила проти заявленого відводу головуючому у справі судді Дєдову С.М. через необґрунтованість, безпідставність заяви про відвід, а також з огляду на приписи ч.4 ст.36 ЦПК України, за якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, крім того, сторона відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 не довела в своїй заяві про відвід та не обґрунтувала підстави, які б вказували на необ`єктивність та упередженість суду в даній справі, розгляд справи здійснюється з травня 2019 року та на її розгляд витрачено біля 40 годин процесуального часу, і ця заява про відвід має ознаки зловживання правом на відвід для затягування строків розгляду справи.

З урахуванням позицій учасників справи, її матеріалів та вимог закону суд визнає заяву про відвід судді необґрунтованою з таких мотивів та підстав.

Доведено, що представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Клименко І.Ф. на обґрунтування заявленого головуючому по справі судді Дєдова С.М. відводу не надано суду жодних переконливих доказів, які б вказували на передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставини, а відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді щодо відмови в задоволенні клопотання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.2 цієї статті питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно з ч.8 цієї статті суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивної перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретній справі, а також об`єктивної перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Оскільки на обґрунтування заявленого відводу судді Гайсинського районного суду Дєдова С.М. не надано переконливих доказів, які б вказували на передбачені п.п. 3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставини, а відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді щодо відмови в задоволенні клопотання не може бути підставою для відводу, то немає законних підстав для відводу судді Дєдова С.М. в цій справі, а тому заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Клименко І.Ф. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод,-

Ухвалив:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Клименко І.Ф. про відвід судді Дєдова С.М. відмовити через безпідставність.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: