Справа № 236/4913/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман (за відсутністі сторін) цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

07.12.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, (свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.10.1961 року). Після завершення школи він пройшов курс навчання в технічному училищі № 2 м. Запоріжжя, до 1 вересня 1978 року до 01 липня 1979 року, після закінчення навчання йому було видано атестат № 7749 від 15.07.1979 року на ім`я ОСОБА_1 . В подальшому при зверненні заявника до "Відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області" для вирішення питання про оформлення трудової пенсії за віком було встановлено, що в атестаті № 7749 про період навчання в Технічному училищі № 2 м. Запоріжжя є невідповідність по батькові заявника даним ІD-картки особи. Встановлення факту належності зазначеного документа заявнику є необхідним для своєчасного оформлення пенсії.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 08.12.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, однак надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі.

Заінтересовану особу - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.10.1961 року в с.Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, народився заявник ОСОБА_1 (а.с.4).

Після завершення школи заявник пройшов курс навчання в технічному училищі № 2 м. Запоріжжя, в період за 1 вересня 1978 року до 01 липня 1979 року, якого йому було видано атестат № 7749 від 15.07.1979 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.5).

В 2021 році заявник звернувся до "Відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області" для вирішення питання про оформлення трудової пенсії за віком, але відділом було встановлено, що в атестаті № 7749 про період навчання в Технічному училище № 2 м. Запоріжжя є невідповідність по батькові заявника даним ІD-картки особи, а саме було допущено помилку у написанні по батькові заявника, та замість вірного " ОСОБА_2 " зазначено " ОСОБА_3 " (а.с.4).

11.10.2021 року рішенням начальника відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ України в Донецькій області, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з невідповідністю по батькові заявника даним ІD-картки особи (а.с.7).

Враховуючи те, що атестат є одним з документів, який підтверджує стаж заявника, необхідний йому в подальшому для призначення пенсії, він звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначеного атестату, оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995року №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку отримувати пенсійні виплати.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе, встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , атестату №7749, виданого 15.07.1979 року на ім`я - " ОСОБА_1 ".

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявника не відшкодовуються.

Керуючись258,259,264,265,294,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , атестату №7749, виданого 15.07.1979 року Технічним училищем№2 м.Запоріжждя на ім`я - " ОСОБА_1 ".

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -