Ухвала

16 травня 2022року

м. Київ

справа № 752/17832/14-ц

провадження № 61-540св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України: на відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 17 810 455,52 грн, з яких: 1 349 916,53 грн - втрачений заробіток з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних; 11 883 750,08 грн - неповернута застава з урахуванням валютних втрат; 4 576 788,91 грн - індекс інфляції та 3 % річних, нараховані на суму боргу неповернутої застави; на відшкодування моральної шкоди - 14 991 537,60 грн, а всього - 32 801 993,12 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) на користь ОСОБА_1 250 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року апеляційні скарги Служби безпеки України (далі - СБУ) та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року скасовано. Позов у частині вимог про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 150 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в сумі 17 810 455,52 грн закрито.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року касаційні скарги СБУ та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 про відшкодування іншої майнової шкоди скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року у вказаній частині залишено в силі. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2016 року в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення грошової застави з урахуванням валютних втрат, індексу інфляції та 3 % річних залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу СБУ залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення втраченого заробітку за період з 05 жовтня 2011 року по 23 травня 2014 року з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за період з 05 жовтня 2011 року по 05 квітня 2012 року в розмірі 72 341,24 грн, інфляційні втрати в сумі 118 390,18 грн та 3 % річних в розмірі 16 012 грн.

У касаційній скарзі ДКСУ просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Голосіївського районного суду міста Києва.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська