Справа № 503/1579/21
Провадження № 2/503/102/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,69 га, що розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач являється спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3 та прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку та змушений пред`явити відповідний позов, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

В підготовче засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. В поданій нею заяві зазначила, що не заперечує право ОСОБА_1 на 1/2 частину спадщини.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 29.12.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.9).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із повідомлення державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори №6/02-14 від 17.01.2022 року (а.с.20) встановлено, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена спадкова справа №1129/2004, на спадщину за законом заявили її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч.1 ст.1278 ЦК України).

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Встановлено, що державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на Ѕ частину земельної ділянки у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №073203, через відсутність цього державного акта, який позивач втратив. Ця обставина підтверджується листом нотаріуса №б/н/02-14 від 17.12.2021 року (а.с.11).

Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право

постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного

користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно листа відділу №6 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгекадастру в Одеській області №9-15-0.116-170/340-22 від 17.01.2022 року, 07.04.2004 року на ім`я ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано державний акт серії І-ОД №073203 на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,69 га (а.с.21).

Згідно ч.1 ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Згідно ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що земельну ділянку передано ОСОБА_3 у власність вже після припинення її цивільної правоздатності.

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), яке було посвідчене сертифікатом на право на земельну часту (пай) серії ОД-12 №0208530 та яке не припинилося внаслідок її смерті.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єкт, право якого порушене може захистити його у конкретний спосіб, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна або припинення правовідношення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на Ѕ земельної частки (паю) на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Лабушне (раніше територія Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області), яке відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0208530, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 27.08.1996 року за № 505 належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 19 квітня 2022 року.

Суддя Т.О. Калашнікова