ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/134/22 Справа № 707/2101/21
Черкаський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17 січня 2022 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Нерушак Л.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

06.09.2021 року АТ «Кредобанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року Позов АТ «Кредобанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) заборгованість за кредитним договором № CL-179068 від 21.03.2019 року у розмірі 282 723 (двісті вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять три) гривні 87 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 4240 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 86 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційної порядку, подавши апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про зменшення розміру судового збору.

В обґрунтування даного клопотання про зменшення розміру судового збору ОСОБА_1 посилається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2020 року, а також постановою Черкаського апеляційного суду від 11.02.2021 року у справі № 711/879/20, з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Загальний розмір аліментів, які було виплачено у 2020 році становить 46452 грн. (3000 грн. х 10 місяців =8226 грн. *2 місяці (договір про сплату аліментів на дитину посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. за № 204).

ОСОБА_1 вказує, що згідно довідки про розмір річного доходу за попередній календарний рік (2020) становить 157108,05 грн., а 5 % розміру річного доходу, враховуючи сплату аліментів, становить 5532,80 грн.

На підставі вищезазначених обґрунтувань клопотання, скаржник ОСОБА_1 просить зменшити розмір судового збору ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 року у справі № 707/2101/21.

Дослідивши обґрунтованість заявленого клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру сплати судового збору скаржника, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім?ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров?ю.

Однак, апеляційний суд перш за все, звертає увагу на те, що законодавцем даною нормою, на яку посилається скаржник, як на підставу звільнення від сплати судового збору, а саме на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої , враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, звільнення (відстрочення) від сплати судового збору законодавцем даною нормою права передбачено лише звільнення від сплати судового збору позивача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а тому вищезазначена норма права не може бути застосована судом апеляційної інстанції при відстроченні (зменшенні) від сплати судового збору відповідача, який оскаржує рішення суду в апеляційній інстанції.

У відповідності до частин 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, врахувавши майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбачено законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для вчинення судом, зазначених у цих нормах дій, є врахування ним майнового стану сторони.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Отже, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland". Від 25 липня 2005 року).

Таким чином, основною умовою для звільнення (зменшення) від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу особи, що подає апеляційну скаргу, на те, що вищевказані положення закону передбачають, що звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є правом суду, а не його обов`язком.

Обставини, на які посилається скаржник, а саме сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не є достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріальний стан залежить і від наявності (відсутності) у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, довідки про склад сім`ї, тощо.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що самі відомості про отримання заробітної плати не можуть бути визнана судом достатнім доказом щодо скрутного матеріального становища особи, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про зменшення розміру сплати судового збору.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для зменшення розміру сплати судового збору.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: особою, що подає апеляційну скаргу, при поданні скарги не було сплачено судовий збір.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» вказано, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги та доданих додатків до неї, в додатках до скарги відсутня квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подані позовної заяви, іншої заяви і скарги, що згідно розрахунку становить (4240 х 150:100 = 6360) грн.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, щодо сплати судового збору.

Згідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України, тобто апеляційна скарга залишається без руху, а особі, яка подає апеляційну скаргу, надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, а особі, яка подає апеляційну скаргу, надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: слід сплатити судовий збір у розмірі 6360 грн., але у строк, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.185 ЦПК України в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга вважатиметься неподаною, і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у сумі 6360 грн., у строк не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити особі, яка подає апеляційну скаргу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною, і підлягатиме поверненню.

Після сплати судового збору оригінал відповідної квитанції необхідно надати до Черкаського апеляційного суду.

Копію ухвали направити особі, яка подає апеляційну скаргу, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Нерушак