Справа № 450/2393/21 Провадження № 2/450/197/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 8 500 доларів США; штрафу у розмірі 2 125 доларів США; 3 % річних у розмірі 1 481, 79,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 24.02.2021 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав 8 500, 00 доларів США у борг терміном до 25.03.2021 року. 11.05.2020 року на адресу відповідача позивачем було скеровано письмову вимогу про повернення суми позики, яку відповідач отримав, однак вказана вимога ним проігнорована. Друга вимога була повернена позивачеві у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу, неустойку (штраф) в розмірі 25% від невиконаного зобов`язання, 3 % річних від простроченої суми та судові витрати. На момент підготовки позову 10.06.2021 року, офіційний курс гривні щодо долара США становить 27, 0906 грн. Отже гривневий еквівалент ціни позову, на вказану дату становить 289 313, 04 грн. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 з`явилися, вказали, що проти заочного розгляду справи не заперечують, позовні вимоги підтримали, просили задоволити такі з підстав, викладених у позовній заяві. Вказують, що відповідач не повернув жодних коштів, на даний момент уникає зустрічі та розмов з відповідачем, боргу не повертає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

17.06.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 12.08.2021 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 25.08.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 14.01.2022 року клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності; 14.01.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 16.02.2022 року клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності; 16.02.2022 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 16.03.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи;

Суд заслухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.02.2021 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 500, 00 доларів США, терміном до 25.03.2021 року. У випадку протермінування виплат зобов`язується сплатити 25 % від зазначеної суми.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином відповідач склав розписку 24.02.2021 року про те, що він отримав від позивача 8 500, 00 доларів США.

Так в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу 8 500, 00 доларів США, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказаний в розписці, до 25.03.2021 року.

11.05.2021 року позивач на адресу відповідача скерував вимогу про повернення суми боргу в розмірі 8 500, 00 доларів США, яка була вручена 13.05.2021 року, що вбачається із повідомлення про вручення. Друга вимога від 11.05.2021 року була повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У відповідності до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України, визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що сторонами в договорі позики погоджено суму штрафного стягнення у випадку несвоєчасного повернення боргу, а саме 25 % від суми боргу.

У відповідності до розрахунку, наданого позивачем, сума відсотків штрафного стягнення за користування грошовими коштами за період з 26.03.2021 року по 11.06.2021 року становить 2125 доларів США, 3% річних за період з 26.03.2021 року по 11.06.2021 року (1079 днів) становлять 1481, 79 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суму позики в іноземній валюті.

В ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже виключно позивачу належить обрання способу захисту порушеного права, пред`явлення вимог до відповідача у валюті позики чи в її еквіваленті.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначила, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено.

Таким чином судом встановлено, що, на час звернення з позовом до суду відповідач не виконав взяті на себе за договором позики від 24.01.2021 року зобов`язання, грошові кошти у розмірі позики на загальну суму 10 625 доларів США, які складаються з 8, 500 доларів США суми основної заборгованості, 2 125, 00 доларів США штрафу за невиконання зобов`язання та 1 481, 79 грн. 3% річних, позивачу не повернуто, тому дана заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики за несвоєчасне виконання зобов`язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач, звільнений від сплати судового збору. Тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.02.2021 року у розмірі 10 625 (десять тисяч шістсот двадцять п`ять) доларів США та 1 481, 79 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна гривня) грн. 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2 893, 13 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 20.05.2022 року.

СуддяН. Б. Добош