Справа № 683/242/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/242/18, №2/683/433/2022 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні 1/2 частини нежитлового приміщенням по АДРЕСА_1 , а саме площу першого поверху та зобов`язати їй надати доступ до зазначеного приміщення.

На обґрунтування свого позову вказала, що 06.12.2005 року уклала договір купівлі-продажу із ОСОБА_2 , де продала для останньої 1/2 частину магазину, який розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . На вказаній ділянці, розташовується одна цегляна будівля, загальною площею 180,9 кв.м. Згідно плану цього приміщення, на час укладення договору складалась із: тамбура 3,5 кв.м.; торгової зали 30,5 кв.м.; кладовки 5,3 кв.м.; вбиральні 2,6 кв.м.; котельні 3,0 кв.м.; коридору 14,2 кв.м.; щитової 1,6 кв.м.; складу 28,0 кв.м.; кімнати персоналу 7,4 кв.м.; торгової зали 84,8 кв.м.

Окрім того зазначає, що між ними, як співвласниками, було викуплено в рівних частках в Старокостянтинівської міської ради земельну ділянку для обслуговування комерційного об`єкту - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , площею 355 кв.м. (всього земельних угідь 0,0355 га з них: землі під будівлями 0,0355 га). Кадастровий номер земельної ділянки :04:018:0108, та одержали Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №005521.

У квітні 2008 року сторони, як співвласники, вирішили поліпшити спільне нерухоме майно, шляхом добудови другого поверху та складського приміщення. Рішенням виконкому Старокостянтинівської міської ради від 24.04.2008 року №220 п.9 «Про дозвіл на будівництво» було надано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дозвіл на добудову другого поверху та складського приміщення до будівлі магазину по АДРЕСА_1 .

25 листопада 2016 року Державним реєстратором Панасюк Н.К. комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради було зареєстровано право власності на будівлю магазину загальною площею 508 кв.м. (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32562459 від 25.11.2016 року), де зазначено, що сторони є рівними співвласниками будівлі по АДРЕСА_1 .

Спірна будівля магазину позначена у експлікації технічного паспорта, як «А-І» та складається з двох поверхів. Площа першого поверху складає 246,3 кв.м. в тому числі: сходова клітина 15,0 кв.м.; комора 3,0 кв.м.; торгова зала 158 кв.м.; коридор 14,2 кв.м.; побутове приміщення 5,4 кв.м.; вбиральня 2,9 кв.м.; паливна 3,1 кв.м.; склад 44,7 кв.м. Площа другого поверху складає 261,7 кв.м., в тому числі: сходова клітина 10,7 кв.м.; торгова зала 177,7 кв.м.; коридор 23,6 кв.м.; кабінет 11,8 кв.м.; кабінет 5,8 кв.м.; кімната відпочинку 8,7 кв.м.; вбиральна 2,3 кв.м.; умивальник 1,8 кв.м.; побутове приміщення 3,5 кв.м.; склад 4,0 кв.м.; склад 11,8 кв.м.

Позивачка вказує, що між ними виник спір про право власності, а тому просить у судовому порядку здійснити розподіл приміщення в натурі. Окрім того, відповідачка використовує все приміщення, в тому числі і відповідну частку позивачки, без будь-якого договору оренди, змінила замки та не дає їй доступу до частини приміщення. Таким чином, ОСОБА_4 не може використовувати свою власність за призначенням.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву ОСОБА_4 , в якій просить відмовити повністю у задоволенні позову. Зазначає, що дійсно 06.12.2005 року уклала договір купівлі-продажу із ОСОБА_4 та являється співвласником 1/2 частини приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Однак, ніколи не чинила перешкод позивачці у користуванні належною їй часткою, жодного разу не обмежувала їй доступ до приміщення. Більше того ОСОБА_4 проживає за межами України, а тому будь-яким чином перешкоджати їй дистанційно не може.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Гіппіуса О.Б. підтримав позовну заяву та просить задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Драчук С.Л. в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, оскільки вони є необґрунтованими та зазначили, що позивачка проживає постійно за межами України, а тому будь-яких перешкод у користуванні майном, стороною відповідача не чиниться.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 06.12.2005 року укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , на 1/2 частину приміщення, що розташоване на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. за реєстровим № 4161, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 74035073 від 25.11.2016 року.

Крім того, між сторонами існує спір про майно, що підтверджується постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.06.2019 року, згідно якої апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Панасюк Н.К., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про визнання права власності, визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При цьому згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачка в обґрунтування обставин вчинення їй перешкод у користуванні приміщенням за адресою по АДРЕСА_1 зазначила те, що вони полягають у зміні замків до вхідних дверей, однак будь-яких доказів не надала (дата, місце, час) таких дій.

Крім цього, в судовому засіданні представником позивачки не доведено обставин того, що ОСОБА_2 будь-якими діями чинила перешкоди позивачці ОСОБА_4 у користуванні спірним приміщенням по АДРЕСА_1 , оскільки докази на підтвердження цього у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приміщенням відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 : зареєстроване місце проживання: с. Чернелівка Хмельницького району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 19 травня 2022 року.

Суддя: