Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі: Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до відповідача та просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Ордер було видано на сім`ю у складі 2-х осіб: позивача та її доньку ОСОБА_3 .

В подальшому у вказаній квартири було зареєстровано відповідача ОСОБА_2 . Відповідач був зареєстрований у вказаному житловому приміщенні під час перебування у шлюбі з позивачем.

У 1994 році відповідач з власної ініціативи припинив фактичні шлюбні відносини з позивачем, забрав свої речі з квартири та виїхав у невідомому напрямку.

Відповідачі по справі хоч і зареєстрований у спірній квартирі, однак у ній не проживає більше 15 років та його речі в ній відсутні.

Крім того, відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами. Усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення виконуються виключно позивачем.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на житлове приміщення №11303-11307, виданим виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів 05.12.1987 року.

Вказаний ордер було видано на сім`ю у складі двох осіб: позивача та її доньку ОСОБА_3 .

В подальшому у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з позивачем.

У 1994 році шлюбні відносини були розірвані та відповідач забрав свої особисті речі з квартири АДРЕСА_1 та виїхав у невідомому напрямку.

27.06.2009 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27.06.2009 року.

Позивач просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , на що слід зазначити наступне.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 понад 15 років в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, залишив її добровільно, особисті речі у ній відсутні. Житлом він не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив.

Дані обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи по суті.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи. В цьому переліку, крім інших документів, передбачено надання судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

Отже, рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України суми судового збору 908,00 грн.

Керуючись ст. 71, 72, 155 ЖК України, ч.1 ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя