Провадження №4-с/760/115/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову Святошинської районної виконавчої служби про примусове провадження , -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернулась до суду з вказаною скаргою.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 07.02.2022 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга передана головуючому у справі 17.05.2022 року.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Засобом юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень (пункт 1 Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах").

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права чи свободи.

Вивчивши матеріали скарги, прихожу до висновку, що вона не відповідає вимогам п. 2, 4, 5, 6, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

При цьому, скаржником не зазначено статусу осіб (хто є стягувачем, боржником та невірно зазначено суб`єкт оскарження та його адресу).

Також, скаржником не конкретно викладено зміст вимог: а саме ОСОБА_1 просить скасувати постанову про примусове провадження.

При цьому, номер виконавчого провадження, від якого числа ОСОБА_1 не зазначено. Не враховано те, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає винесення державним чи приватним виконавцем постанови «про примусове провадження», а тому скаржнику слід вірно зазначити яку саме постанову вона просить скасувати.

Скаржником не викладено обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З викладеної описової частини скарги незрозуміло, стосовно якої постанови викладені обставини, оскільки скаржником зазначено перелік постанов, які вона вважає незаконними, однак не зазначено, яке відношення вони мають до постанови, яку вона просить скасувати.

Не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (чи зверталась скаржник безпосередньо до виконавчої служби зі скаргами на дії державного виконавця тощо).

Немає підтвердження про те, що скаржником не подано іншої скарги (скарг) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, скаргу необхідно надати до суду з її копіями та копіями усіх додатків, що додаються до неї відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 185 ЦПК України вважаю необхідним залишити скаргу без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 9 ст. 10, ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинської районної виконавчої служби про примусове провадження - залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової скарги, з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя