Справа № 212/7258/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Курбакової Ю.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Станіславчук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.07.2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (19.08.2009 року приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» перейменовано на Публічне акціонерне товариство) та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №490082901, відповідно до якого Позивач надав ОСОБА_3 кредит у сумі 34183,98 доларів США. Крім того, 25.07.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань, був укладений договір поруки № 490082901-П. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №9943 від 25.07.2008 року та випискою з особового рахунку ОСОБА_3 .. У порушення умов Договору, ОСОБА_3 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.06.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 25720,51 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2013 року складає 205584,84 грн., по відсотках - 1485,38 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2013 року складає 11872,64 грн.. Через систематичне порушення зобов`язань ОСОБА_3 зі сплати кредиту йому нарахована неустойка-пеня у розмірі 44019,44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.06.2013 року складає 351847,38 грн.. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, позивачем зменшено суму нарахованої неустойки до 11 %, та вона складає 38703,21 грн.. У зв`язку із невиконанням зобов`язань ОСОБА_3 вони вимушені були звернутися до суду за захистом своїх прав та просять стягнути з відповідача ОСОБА_2 , як поручителя виконання боргових зобов`язань.

Ухвалою суду від 25.10.2013 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.01.2014 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору поруки.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору поруки.

Ухвалою суду від 23.02.2021 року відновлено провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 липня 2008 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», укладений кредитний договір № 490082901 від 25.07.2008 року про споживчий кредит, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит на суму 34183 доларів США 98 центів.

25.07.2008 року для забезпечення виконання вказаного кредитного договору був укладений договір поруки № 490082901-П між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2

10 квітня 2009 року між Банком та Позичальником підписано договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору №490082901 від 25.07.2008 року, відповідно до якого змінено п.2.8 Розділу 1 «Базові умови кредитування» Кредитного договору та викладено його в наступній редакції: «Платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються в порядку та на умовах, що визначені у цьому Договорі та Додатку №1, який є його невідємною частиною.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, ОСОБА_2 у вересні 2013 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_5 про захист прав споживачів та визнання недійсним договір поруки від 25.07.2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 (справа № 212/7727/13-ц).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору поруки - відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 10.10.2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним договору поруки скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині вказане рішення залишено без змін.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору поруки - відмовлено в повному обсязі.

Як вбачається з рішення суду від 10.01.2020 року у вказаній справі № 212/7727/13-ц було призначено та проведено судову почеркознавчу експертизу, згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.07.2019 року № 1593-19 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 (всього три підписи), що розміщені в графах: «Поручитель» у нижній частині з лицьової сторони, а також в середній та нижній частині зі зворотної сторони Договору поруки від 25.07.2008 - виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України, частиною четвертої якої визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочини, які належить вчиняти у письмовій формі визначені ст.208 ЦК України, за змістом якої у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, обов`язковим елементом, який встановлений законом для чинності письмової форми правочину є наявність не лише викладеного письмового його змісту з дотриманням існуючих правил правопису та філології, а й наявність власноручного підпису його сторін у сформульованому тексті.

Згідно ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1, 2 статті 218 ЦК України встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Отже, закон допускає можливість у судовому порядку визнати дійсним правочин, щодо якого недодержано вимогу про його форму, проте із вимогами про визнання дійсним оспорюваного ОСОБА_2 договору поруки банк до суду не звертався, а отже у суду відсутні підстави стверджувати, що підписуючи зміни до договору поруки ОСОБА_2 підтвердила, що вона укладала договір поруки та є його стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому, виходячи з основоположного права особи на справедливий суд, гарантованого ст.6 Європейської конвенції, а також приписів ст.4 ЦПК України щодо права кожного на звернення до суду за захистом своїх прав, суд вважає, що за наявності відповідного спору між сторонами нікчемного правочину про визнання його недійсності, такий спір підлягає розгляду в судовому порядку.

За результатами судового розгляду справи № 212/7727/13-ц суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, що Договір поруки від 25.07.2008 року, який складений Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» з метою його укладення з ОСОБА_2 як поручителем, вчинений без дотримання обов`язкової письмової форми, встановленої для правочинів щодо забезпечення виконання зобов`язань, оскільки не підписаний іншою стороною договору ОСОБА_2 , підпис в договорі від імені ОСОБА_2 виконано не нею, а іншою особою, а отже є всі підстави для визнання в судовому порядку недійсним Договору поруки, який укладений без дотримання вимог ст.547 ЦК України та згідно вказаної норми є нікчемним, проте суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 через застосування строку позовної давності.

Окрім цього, суд у справі № 212/7727/13-ц також зазначив, що нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом і відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Сторони такого правочину не зобов`язані виконувати його умови навіть і тоді, коли суд не визнає його недійсним, а отже якщо правочин про забезпечення виконання зобов`язань не укладено в письмовій формі, то між сторонами не виникають відповідні зобов`язальні правовідносини, а передбачені ним способи не можуть здійснюватися у примусовому порядку. Даний факт підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.01.2020 року у цивільній справі № 212/7727/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання договору поруки недійсним.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, позивач АТ "Альфа-Банк" скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про дострокове стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором, зокрема тіла кредиту, відсотків та пені, тому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тому, саме ОСОБА_3 виконав перед ПАТ «Альфа-Банк» кредитні зобов`язання. Дані обставини встановленні та підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2018 року у цивільній справі № 212/8069/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 256-258, 526, 530, 599, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 62, 81, 89, 122, 141, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 січня 2022 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт