Провадження № 6/344/136/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Хоростіля Р.В., з участю секретаря судового засідання Василик І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника заявника (стагувача) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся з заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року по справі №344/16490/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750 гривень на місяць. В обґрунтування заяви покликався на те, що згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_3 в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750 гривень на місяць. На виконання вказаних судових рішень Івано-Франківський міський суд 24 березня 2016 року видав ОСОБА_1 виконавчий лист, на підставі якого відділом ДВС було відкрите виконавче провадження № 50895887. У відповідь на адвокатський запит представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо отримання інформації про результати здійснення виконавчого провадження, ВДВС в м. Івано-Франківську листом від 14 липня 2022 року № 02-19/В-23 повідомив, що 04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону 1999 року). Вказана норма закону передбачала закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого державної виконавчої служби. Однак ВДВС у вказаному листі не зазначає до якого конкретно відділу ДВС було відправлено вказаний виконавчий лист, посилаючись на те, що матеріали виконавчого провадження було знищено за закінченням терміну зберігання. Стягувач ОСОБА_1 постанову про завершення виконавчого провадження не отримувала, їй також невідомо до якого відділу ДВС міг бути направлений зазначений виконавчий документ, враховуючи те, що боржник постійно проживав та проживає в м. Івано-Франківську. Тому у зв`язку з відсутністю станом на сьогоднішній день будь-яких відомостей про місцеперебування виконавчого листа, слід вважати такий документ втраченим, що позбавляє можливості стягувача реалізувати своє право на примусове стягнення аліментів з боржника.

В судове засідання представник заявника (стягувача) не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд розглянув заяву за відсутності сторін, вивчивши яку та дослідивши матеріали справи вважає наступне.

Так, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2015 року у справі №344/16940/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Відділом ДРАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції 09 лютого 2011 року, актовий запис № 144. Неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на проживання з позивачем ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу прізвище позивачу ОСОБА_1 на дошлюбне вирішено не змінювати. Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 900 (дев`ятсот) гривень, починаючи з 16.11.2015р. і проводити до досягнення ним повноліття. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20коп. Допущено негайне виконання рішення суду в межах стягнення з ОСОБА_3 суми платежу за один місяць у розмірі 900 гривень.

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 задоволено частково, заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 23 грудня 2015 року в частині розміру стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінено, зменшивши суму стягуваних аліментів з 900 гривень на 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішення суду 24 березня 2016 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчі листи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п-п. 17.4 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи п-п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Крім цього, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з матеріалами справи строк пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа №344/16940/15-ц від 24 березня 2016 року не минув, оскільки такий встановлено до 16 січня 2029 року.

Відповідно відповіді начальника ВДВС у м. Івано-Франківську ПЗМУМЮ (м. Івано-Франківськ) № 02-19/В-23 від 14 липня 2022 року, на адвокатський запит від 22 червня 2022 року, на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження № 50895887 з виконання виконавчого листа № 344/16490/2015 виданого 24 березня 2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення щомісячно з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 750грн., починаючи з 16 листопада 2015 року і проводити до досягнення ним повноліття. 21 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Разом з тим, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в цивільній справі № 344/16490/15-ц станом на даний час не виконується.

Статтею 124 Конституції України імперативно визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Крім цього, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися, як невід`ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції (рішення від 28.07.1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статтях 77-80 ЦПК України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Отже, суд приходить до переконання, що вищевказаний виконавчий лист було втрачено і дана обставина перешкоджає подальшому примусовому виконанню рішення суду на підставі якого він був виданий, оскільки місцезнаходження оригіналу виконавчого документа невідоме та у заявника відсутня можливість його встановити, що є підставою для видачі його дубліката.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 76-80, 258, 261, 354, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника заявника (стагувача) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 344/16490/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 750 гривень на місяць до досягнення ним повноліття.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Повний тест ухвали складено та підписано 04 серпня 2022 року.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ