Ухвала

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 752/18370/16-ц

провадження № 61-16878св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Заочним рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори 26 липня 2013 року за реєстровим № 8-3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в розмірі 5 629,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори 26 липня 2013 року за реєстровим № 8-3, відмовлено.

Компенсовано ОСОБА_2 2 349,60 грн судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 900,00 грн витрат на правничу допомогу.

У лютому 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року.

Заява мотивована тим, що на виконання судового рішення в частині компенсації судового збору ОСОБА_2 звернулася до ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, яке листом від 25 січня 2022 року повідомило, що виконання рішень суду про компенсацію судових витрат відповідно до постанови КМ України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» не належить до компетенції органів казначейства, а тому заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду та рекомендовано звернутися до суду, яким винесено відповідне рішення.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини перша та друга статті 271 ЦПК України).

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року зазначено, що: «оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору (т. 1 а. с. 40), то судовий збір в розмірі 2 349,60 грн належить компенсувати відповідачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Аналіз постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року свідчить, що вона є зрозумілою, а заява про її роз`яснення стосується роз`яснення мотивів ухваленої постанови. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук