Номер провадження: 22-ц/813/3024/22
Справа № 520/175/14-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича у справі за скаргою ОСОБА_1 (за участю суб`єкта оскарження - приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен») на дії приватного виконавця, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М. 29 квітня 2021 року у м. Одеса,

встановила:

У квітні 2021 року скаржник ОСОБА_1 завернувся до суду зі скаргою, в якій просив:

- визнати дії приватного виконавця Колечко Д.М. протиправними;

- зобов`язати приватного виконавця Колечко Д.М. скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2021 року (трикімнатна квартира, загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності);

- зобов`язати приватного виконавця Колечко Д.М. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57499661 від 07.04.2021 року 11:18:48;

- зобов`язати приватного виконавця Колечко Д.М. скасувати запис про обтяження: 41364495 (спеціальний розділ).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року визнано неправомірними дії державного реєстратора Рубан М.О. та скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , та визначено порядок виконання рішення.

Вказував, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. в ході здійснення виконавчого провадження № 64969405, в порушення норм ст.ст. 2, 10, ч. 3 ст. 50, ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», п.п. 1,2,6 ст. 13 ЦК України, наклав арешт на майно та зареєстрував обтяження на нерухоме майно, яке не належить боржнику на праві власності, що в свою чергу не дає скаржнику можливості виконати рішення суду та зареєструвати майно у власність.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2021 року (трикімнатна квартира, загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності).

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57499661 від 07.04.2021 року 11:18:48.

Зобов`язано приватного виконавця Колечко Д.М. скасувати запис про обтяження: 41364495 (спеціальний розділ).

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задовольнянні скарги на дії приватного виконавця відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що з моменту постановлення рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року. боржником ОСОБА_1 не здійснювалось жодних дій, які б свідчили про реальні наміри боржника виконати вказане рішення суду. Таким чином, на думку апелянта, ухвалюючи постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2021 року, приватний виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень.

Сторони про розгляд справи на 2022 року були сповіщені належним чином.

Від представника Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності апелянта.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», для забезпечення кредитного договору № 014/0014/82/6232 від 07.09.2006 року про надання кредиту в сумі 50 000 доларів США, було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .

27.07.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІБАНК» укладено договір відступлення прав за договором іпотеки № 1327.

В той же день, між ПАТ «ОКСІБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення прав за договором іпотеки № 1329.

26.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Укрфінанс Груп» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки.

21.09.2018 року о 18:30:08 державним реєстратором Рубан М.О. КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» здійснено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 28112400, на підставі договору іпотеки від 08.09.2006 року.

07.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майї Олександрівни, ОСОБА_2 про визнання неправомірної та скасування державної реєстрації права власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправною і скасовано запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 28112400 від 21.09.2018 року о 18:30:08 державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації». Визначено порядок виконання рішення, зазначено, що скасування запису про права власності на квартиру АДРЕСА_2 , є підставою для поновлення відомостей у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передували скасуванню запису.

ОСОБА_1 мав намір здійснити реєстрацію вказаного судового рішення в установленому законом порядку.

26.03.2021 року приватним виконавцем Колечко Д.М., що здійснює виконавчі дії на підставі виконавчого листа № 520/175/14-ц, виданого 11.06.2018 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64969405 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» заборгованості за кредитом в розмірі 49 486,68 доларів США, заборгованості за відсотками 53 552,63 доларів США та пені за прострочення кредиту та відсотків в розмірі 366 401,06 доларів США.

02.04.2021 року приватним виконавцем Колечко Д.М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника ВП № 64969405, а саме, трикімнатної квартири, загальною площею 58,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В зазначеній постанові приватним виконавцем Колечко Д.М. вказано, що згідно даних, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, боржнику на праві приватної власності належить квартира, за адресою: АДРЕСА_1 ».

Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1, п.4 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Частиною 1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

В частині 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено про те, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець наклав арешт на майно та зареєстрував обтяження на нерухоме майно, яке не належало ОСОБА_1 на праві власності, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості виконати рішення суду та зареєструвати майно у власність.

Згідно інформаційної довідки № 252262416 від 12.04.2021 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 .

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент винесення приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна боржника ВП № 64969405, трикімнатна квартира, загальною площею 58,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не належала та не була майном боржника.

Разом з тим, зазначений арешт перешкоджає виконанню рішення суду від 04.02.2020 року та відновленню відомостей у державному реєстрі прав на нерухоме майно, що передували скасованому запису, реєстрації спірної квартири за ОСОБА_1 , та подальшому виконанню виконавчого листа №520/175/14-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вкладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про те, що з моменту постановлення рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року боржником ОСОБА_1 не здійснювалось жодних дій, які б свідчили про реальні наміри боржника виконати вказане рішення суду. Таким чином, на думку апелянта, ухвалюючи постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2021 року, приватний виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень.

Колегія суддів зауважує, що саме арешт на нерухоме майно, накладений постановою приватного виконавця, перешкоджає виконанню рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року.

Так, в межах розгляду даної справи, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2021 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 58.0 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано.

Колегія суддів зазначає, що у разі реєстрації ОСОБА_1 права власності на квартиру, приватний виконавець не позбавлений права звернути стягнення на вказане нерухоме майно боржника у передбаченому законом порядку.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 19 травня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе