Справа № 462/9002/14-ц Головуючий у 1 інстанції Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-з/811/15/18 Доповідач в 2-й інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2014 року ОСОБА_1 а звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги.

ОСОБА_3 а звернулася із зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Третя особа ОСОБА_5 звернулася до суду із самостійними позовними вимогами до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року в розмірі 165 178,20 грн., 144 114,40 грн. інфляційних витрат, 3 % річних від суми боргу в розмірі 12 598,80 грн., 157 742,91 грн. пені, а всього 479 634,31 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5368,49 грн. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року недійсним відмовлено.

В задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором про надання юридичних послуг №125/7-2013 від 19.01.2013 року пені в розмірі 157 742 грн. 91 коп. шляхом її зменшення до 10 000 грн.

Викладено абзац перший та другий резолютивної частини рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 березня 2017 року в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суму боргу за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року в розмірі 165178,20 грн., 144114,40 грн. інфляційних витрат, 3 % річних від суми боргу в розмірі 12598,80 грн., 10000 грн. пені, а всього 331891,40 грн.».

В решті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року залишено без змін.

04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

27 вересня 2017 року цивільна справа № 462/9002/14-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним після апеляційного провадження повернута до Залізничного районного суду м. Львова, 12 жовтня 2017 року витребувана Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, після перегляду рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року в касаційному порядку повернута до Залізничного районного суду м. Львова 14 березня 2019 року.

Цивільна справа № 462/9002/14-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним на вимогу Львівського апеляційного суду надійшла 14 лютого 2022 року для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

23 жовтня 2018 року заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення уцивільній справі № 462/9002/14-ц одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 року для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 462/9002/14-ц (провадження № 22-з/811/15/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Шеремети Н.О., суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 покликається на те, що витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду, належать до витрат пов`язаних з розглядом справи, які є складовою частиною судових витрат. Стверджує, що проживає у м. Києві, однак для участі в судовому засіданні Апеляційного суду Львівської області, призначеному на 06 вересня 2017 року, приїхала до м. Львова, у зв`язку з чим витратила 735.82 грн. на проїзні квитки в обидві сторони. З наведених підстав просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь 735.82 грн. вартості витрат на явку в судове засідання.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку про відсутність необхідності у виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України (в редакції чинній на день розгляду заяви) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні за змістом правові норми викладені і в п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в редакції чинній на день подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявності підстав , передбачених статтею 220 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року змінено рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 157 742.91 грн. шляхом її зменшення до 10 000 грн.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року переглядалося в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 , про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги відмовлено.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання правової допомоги задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 4.4 договору від 19 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про надання юридичних послуг.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір, сплачений за подачу касаційної скарги в розмірі 6 551.14 грн.

Додатковою постановою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 487.20 грн. судового збору, сплаченого ОСОБА_3 за подання зустрічного позову в даній справі та 6347.81 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 243.60 грн. судового збору, сплаченого ОСОБА_5 за подання зустрічного позову та 6347.81 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Статтею 419 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судове рішення не втратило законну силу та є чинним.

Оскільки рішення Апеляційного суду Львівської області від 06 вересня 2017 року скасовано за результатами його перегляду в касаційному порядку, таке втратило законну силу та не породжує жодних правових наслідків.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відсутні підстави для ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення у справі, відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Ухвала складена 23.05.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: Н.П. Крайник

Р.П. Цяцяк