Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1631/20

Провадження № 2/126/27/2022

"16" травня 2022 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Пригузи С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування усиновлення неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.10.2018 року Бершадським районним судом було прийнято рішення по справі за заявою ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 , служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про усиновлення неповнолітньої дитини. Було усиновлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано органи реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений виконкомом Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та змінити прізвище, ім`я та по батькові батька з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_2 », всі інші записи залишити без змін. Рішення суду по справі № 126/2074/18 (провадження № 2-0/126/98/2018 року від 29.10.2018 року про усиновлення відповідачем дитини, набуло чинності.

Вважає, що усиновлення відповідачем її дитини підлягає скасуванню, оскільки таке усиновлення суперечить правам та інтересам неповнолітньої доньки.

Однією із підстав усиновлення було для відповідача те, що він «одружився з нею, а її дитина перебуває на його утриманні, вони проживали однією сім`єю у якій проживала і її донька - ОСОБА_10 , яку він, в її інтересах та інтересах сім`ї бажав усиновити». Під час їхнього подружнього життя та після усиновлення, бажання відповідача приймати участь в утриманні, догляді, вихованні ОСОБА_10 не переросли в його дію, ці обов`язки батька він ігнорував. Щодо догляду, утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач перекладав на руки своїх батьків, а саме матері, яка в опублікованій статті в газеті «33 канал» стверджує, що саме вона «возилась з дитиною». За старшу її дочку ОСОБА_10 позитивного не згадується взагалі нічого.

За рішенням Бершадського районного суду від 03.09.2019 року за її позовом про розірвання шлюбу, їхній з відповідачем шлюб був розірваний. Відповідач за справою про розірвання шлюбу не бажав від суду отримати строк на примирення сторін та діяв через свого представника. В сімейних стосунках усиновленої дочки відповідач діяв через свою маму. За час спільного подружнього проживання та з часу розірвання шлюбу і до сьогодні, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманні, вихованні, матеріального забезпечення дітей. Пройшло більше 10 місяців, а відповідач не надає грошових коштів на придбання дітям харчування, одягу, інших речей, всього того, від чого діти могли рости та розвиватись, мати гарний стан здоров`я, жити в достатку. Все те, що необхідно дітям, потрібно виконувати щоденно. Відповідач у справі про усиновлення надавав до суду докази, що він працює, має доходи, а тому суд задоволив його вимоги на усиновлення її дочки ОСОБА_10 , так як вважав, що дочка буде жити в достатку. Під час розгляду справи про усиновлення вона погодилась на пропозицію свекрухи та дала нотаріально згоду на усиновлення (удочеріння) своєї дочки для того, щоб, як її запевнила свекруха, була повноцінна їхня сім`я з її сином. Як і під час подружнього життя з відповідачем, він не забезпечував гармонійного розвитку, виховання усиновленої дитини так і після розірвання шлюбу відповідач немайнових і майнових прав та обов`язків батька щодо усиновленої дочки не виконує. Про такі обов`язки він був попереджений судом у справі про усиновлення, але їх вперто не виконує: як щоденно так і на протязі більше 10 місяців. На сьогодні рішення суду про усиновлення порушує права та інтереси усиновленої дитини. Крім того, відповідачем та його представником розкрито таємницю усиновлення (ст. 227 СК України), а тому усиновлення взагалі втрачає сенс. Те, що це дійсно так свідчить те, що 16 квітня та 17 квітня 2020 року у статті (пост в інтернеті на сторінці адвоката) представника відповідача розповсюджено, що відповідач « ОСОБА_8 , як справжній чоловік удочерив дочку ОСОБА_12 від попереднього шлюбу ...». Вказана інформація стала відома її дочці та завдала шкоду її інтересам усиновленої. Відповідач знехтував її правами, повагою до її особистого життя на всіх стадіях розвитку.

Тому просить скасувати усиновлення відповідачем ОСОБА_2 неповнолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Бершадського районного суду від 29.10.2018 року у справі за № 126/2074/18, (провадження № 2-о/126/98/2018) та присвоїти прізвище , по батькові усиновленої дитини, які вона мала до усиновлення.

17.11.2020 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника подав письмовий відзив, відповідно до якого просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Свій відзив мотивує тим, що після розірвання шлюбу їхні дочки проживають разом із позивачкою та її батьками, дії яких негативно впливають на дітей. Задовго до розлучення позивачка почала створювати йому перешкоди у вихованні їхніх спільних дітей, що почало призводити до неможливості постійного нормального спілкування із доньками. За кожної спроби побачитися з дітьми, у присутності дітей, адвоката та сусідів, ОСОБА_12 викликає наряд поліції, що негативно відображається на психічному та емоційному стані дітей. Крім того, позивачка зверталась до Бершадського ВП із заявою про вчинення щодо неї адміністративного правопорушення, намагаючись таким чином притягнути його до адміністративної відповідальності, аргументуючи це тим, що він висловлювався в її бік нецензурною лексикою та звертався до неї з погрозами фізичної розправи та відібрання дітей.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 21.04.2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивачка вводить в оману суд, а також інші державні органи і намагається скласти про нього враження, як про людину непорядну та з поганими намірами щодо неї та їхніх спільних дітей для того, щоб обмежити виховання дітей батьком, чим порушує право дітей на належне батьківське виховання.

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області знаходиться справа № 126/2064/19 за його позовом до позивачки про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них. Тривалий час він намагаюсь усіма способами врегулювати їхні з ОСОБА_12 непорозуміння і прийти до того, щоб належним чином брати участь у вихованні своїх дітей, має усі належні умови для нормального їхнього проживання, що підтверджується відповіддю Служби у справах дітей № 01-11-144 від І -5.02.2020 на адвокатський запит № 10/АС від 18.02.2020. Окрім цього до Бершадського районного суду було складене колективне звернення сусідів АДРЕСА_1 , які проходять свідками у цій справі, в якому зазначена їх думка щодо негативних дій ОСОБА_14 .

Незважаючи на неправдиві заперечення позивачки, що він не надає ніякої допомоги дітям, він постійно здійснює матеріальну допомогу у вигляді одягу, іграшок та сіх необхідних речей для їх нормального існування, що підтверджується відповідними накладними, також це можуть підтвердити свідки та сусіди.

Позивачка у своїх обґрунтуваннях зазначає те, що ним та його представником було розкрито таємницю усиновлення з посиланням на ст. 227 СК України проте в ній йдеться мова про те, що усиновлювач має право приховувати від дитини факт її усиновлення, тобто йде мова саме про право, а не обов`язок. І він як усиновитель та батько неповнолітньої ОСОБА_13 , захищаючи її законні права та свободи, вважаю, що інтереси дитини даною обставиною не ушкоджені, оскільки вона знала про факт усиновлення та завжди спокійно про це спілкувалась.

Він усіма законними способами намагається брати участь у вихованні обох його доньок в тому числі ОСОБА_10 , хоче проводити більше часу з нею та приділяти якнайбільш батьківської уваги. Як люблячий батько, він має рівні права та обов`язки з позивачкою щодо їхніх спільних дітей і вважаю, що непорозуміння, які існують виключно між ними, не повинні ставати на шляху виховання та розвитку їхніх дочок.

Їхні доньки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 разом росли, виховувалися у гармонії між собою, і будь-яка спроба їх розлучити або зробити так, що він як батько їх обох, матиме законне право на виховання тільки однієї з них, може суттєво відобразитись на психіці, емоційному стані та настрої обох дітей.

Право матері ОСОБА_3 на вимогу скасування усиновлення неповнолітньої дитини здійснюється всупереч бажанню та інтересам ОСОБА_10 , є абсолютно не розумним вчинком матері, який суперечить основним інтересам дітей. Розірвати їхній шлюб в суді було волевиявленням саме його колишньої дружини, в нього залишилося бажання бачити і виховувати двох його доньок, адже вони росли разом, люблять його і чекають. Тому до суду було подано позов про встановлення графіку побачення саме з двома дітками і жодних бажань їх розлучити в нього ніколи не виникало. Дії колишньої дружини йому не зрозумілі.

Вважає, що позов ОСОБА_12 є необґрунтованим, безпідставним та таким, що може суттєво зашкодити інтересам неповнолітньої ОСОБА_13 та її подальшому розвиткові.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснила, що відповідач не бере участі в житті доньки, не забезпечує їй гармонійний розвиток, не спілкується з нею, не сплачує аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Наголосив, що саме позивачка чинить перешкоди в їхньому з дочкою спілкуванні.

Представник відповідача адвокат Пригуза С.Д. в судовому засідання просив відмовити в позові. Вказав, що скасування усиновлення порушує права дитини.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача - адвоката Пригузи С.Д. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29.10.2018 року Бершадським районним судом було прийнято рішення про усиновлення неповнолітньої дитини, а саме усиновлено ОСОБА_2 , неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано органи реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений виконкомом Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та змінити прізвище, ім`я та по батькові батька з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_2 », всі інші записи залишити без змін. Рішення суду по справі № 126/2074/18 (провадження № 2-0/126/98/2018 року від 29.10.2018 року про усиновлення відповідачем дитини, набуло чинності.

Рішенням Бершадського району Вінницької області від 03.09.2019 року розірвано шлюб, укладений 13.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. прізвище позивачці повернуто дошлюбне" ОСОБА_5 ".

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо, подружні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, позивачка проживає разом з дітьми у своїх батьків.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідносин із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п..

Згідно із ст. 238 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Позивач ОСОБА_1 просить скасувати усиновлення, посилаючись на те, що усиновлення не відповідає інтересам усиновленої доньки, відповідач не бере участі в житті ОСОБА_10 , не забезпечує їй гармонійний розвиток та не може бути батьком ОСОБА_10 . Однак, крім свого такого твердження не надає жодного належного доказу цьому. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності скасування усиновлення в справі відсутній та за його отриманням позивачка до органу опіки та піклування не зверталася. Більше того, згідно колективного звернення жителів с. Устя вул. Свячена вбачається, що на думку великої кількості людей саме своїми негативними діями позивачка позбавляє свою доньку спілкування батька з дитиною, та діє всупереч інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції та ст.14 Закону України «Про охорону дитинства" дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 232 Сімейного кодексу України, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Таким чином, на відповідача з моменту усиновлення були покладені батьківські обов`язки щодо дитини, яка була ним усиновлена.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на сім`ю, спілкування з обома батьками та на піклування як з боку матері, так і з боку батька. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом України № 3017-VI від 15.02.2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Таким чином, враховуючи, що скасування усиновлення з підстав, передбачених ст. 238 СК України, в даному випадку є неможливим, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання чи перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Враховуючи вищенаведені обставини, судом об`єктивних причин для скасування усиновлення не встановлено.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачем не надано жодного належного доказу наявності зазначених нею підстав для скасування усиновлення. При вирішенні спору суд враховує висновки рішення Європейського суду з прав людини у справі «Курочкін проти України» від 20.05.2010 р., яке набуло статусу остаточного рішення 20.08.2010 р., де Європейський суд з прав людини констатував порушення Україною ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначивши, що висновки національних судів, якими мотивувалося скасування усиновлення, не були підкріплені відповідними й достатніми підставами, які б виправдали таке втручання в сімейне життя заявника.

Указані обставини не доведені жодними доказами. Доводи сторони позивача про те, що скасування усиновлення необхідне для якнайкращого забезпечення інтересів дитини та не суперечитиме її інтересам, оскільки позивач не бере жодної участі в житті доньки, відхиляються судом як неприйнятні, з тих підстав, що судом встановлено про наявність спору між сторонами щодо виховання та вільного спілкування відповідача, як з рідною своєю дочкою, так і усиновленою, що стало підставою звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них.

Аргументи сторони позивача про те, що розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, їхнє окреме проживання, несплата аліментів, перешкоджають реалізації батьком своїх обов`язків щодо усиновленої доньки, свідчать лише про конфлікт позивачки з колишнім чоловіком, однак не доводять обставин існування між відповідачем та донькою ОСОБА_10 стосунків, які роблять неможливими виконання позивачем своїх батьківських обов`язків та не свідчать про невідповідність усиновлення інтересам дитини та водночас позивачем не доведено наявність зазначених ним підстав для скасування усиновлення (ч. 1 ст. 238 СК України). Виходячи з віку усиновленої дитини, обставин за яких позивачка добровільно надала згоду на усиновлення своєї дочки ОСОБА_10 , суд вважає, що усиновлення не суперечило інтересам дитини, відповідач під час усиновлення довів можливість забезпечення сімейного виховання дитини. Посилання позивачки, які не підтверджені жодним належним чином, на нехтування відповідачем батьківськими обов`язками після розірвання шлюбу, не є підставами для скасування усиновлення.

Оскільки не підлягає до задоволення позовна вимога про скасування усиновлення, відсутні також і правові підстави для задоволення позовної вимоги про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, що є похідною.

За даних обставин та з урахуванням інтересів дитини, заявлений позов не підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст.150-155, 207, 232, 238 СК України, ст. ст. 19, 76, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування усиновлення неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь