г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/191/22
Номер провадження 2/213/728/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2022 року Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом адвоката Бражника Дениса Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява з вимогою немайнового характеру, зокрема визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши письмові матеріали суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам статті 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивачем не сплачений судовий збір з посиланням на ч.3ст. 22 Закону України « Про захист прав споживача».

Так, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 4 стаття 177 ЦПК України).

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, відповідно до частини 2статті 4 Закону України "Про судовий збір", сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн.

Представник позивача зазначає про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (з наступними змінами), при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22Закону України"Прозахист правспоживачів" при пред`явленні позову споживачем.

Однак, позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредиту, а не звернення стягнення на предмет іпотеки/застави.

Відповідно до п. 22 ст.1Закону України"Прозахист правспоживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII(з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому Законом України N 1734-УІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України"Пронотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Отже, норми Закону України"Прозахист правспоживачів" не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

Посилання адвоката на постанову Верховного суду від 26.02.2020 року у справі № 643/2870/18 не можуть бути взяті до уваги, оскільки у вказаній справі предметом позову було визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню щодо кредитний договору, укладеного у 2007 році, за умовами якого позивач у справі отримав на споживчі потреби кредит. Станом на момент виникнення спірних правовідносин у справі, на яку посилається представник позивача як на підставу звільнення від сплати судового збору, положення закону України "Про захист прав споживачів" поширювався на споживче кредитування, у зв`язку з чим заявника було звільнено від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживача.

В той же час, у зв`язку з прийняттям 15 листопада 2016 року закону України "Про споживче кредитування" за № 1734-VIII , який набув чинності 10 червня 2017 року, до закону України "Про захист прав споживачів " внесено зміни, зокрема текст статті 11 викласти в такій редакції: "1. Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

В зв`язку з викладеним, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання позову, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, вивченням матеріалів справи встановлено, що з долучених представником позивача до позовної заяви документів не можливо встановити дотримання правил підсудності, оскільки з матеріалів справи не можливо встановити місце виконання виконавчого напису.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність (за вибором позивача), відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначенест.24 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з частинами 1,2статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В даному випадку, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує обрану підсудність - Інгулецький район, а так само не містить доказів, що виконавчий напис нотаріуса, який позивач має намір оскаржити, виконується за місцем проживання, перебування чи роботи позивача, що дозволяє застосувати правила альтернативної підсудності .

Представником позивача до позовної заяви додано копію постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка лише свідчить про відкриття виконавчого провадження, однак, не підтверджує місце виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Таким чином, позивачу слід усунути наведений недолік - надати докази виконання виконавчого напису нотаріуса на території, що підпадає під юрисдикцію Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На підставі викладеного позивачу необхідно надати докази, які б підтверджували обставини, на які він посилається у позові та сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Бражника Дениса Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня вручення йому копії даної ухвали.

Копію ухвали направити представнику позивача за адресою, вказаною ним в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: В.В. Мазуренко