Справа № 755/3154/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі Головуючого судді САВЛУК Т.В., за участю секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних стосунків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просила встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище та дата народження якого у Свідоцтві про одруження Серії НОМЕР_1 від 12 лютого 1967 року, зазначено як « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 »

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник ОСОБА_1 посилається на наступне, що 12 лютого 1967 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, після укладання шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що видано свідоцтво про смерть. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом є заявник ОСОБА_1 . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину померлого чоловіка заявник звернулася до нотаріальної контори, однак при прийомі документів, нотаріус повідомив що містяться розбіжності написанні прізвища померлого чоловіка, а саме: в Свідоцтві про одруження, зазначено прізвище померлого, як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 ». 29 липня 2019 року Експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Андрієнко Л.О. складено Експертний висновок № 056/884-а/2, відповідно до якого, з урахуванням зазначеного прізвища ОСОБА_6 (паспорт, запис ОСОБА_2 , диплом, запис російською мовою ОСОБА_2 ) та Приймачок (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_2 , ( ОСОБА_7 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. 12 квітня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано Висновок про відмову в унесені змін до актового запису цивільного стану. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для прийняття та оформлення спадщини після смерті чоловіка.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі та просила винести рішення на підставі доказів які долучено до матеріалів справи.

Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Родинними стосунками (у праві) є кровний зв`язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що 12 лютого 1967 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено шлюб, після укладання шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». (а.с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що видано свідоцтво про смерть, в копії долучено до справи. (а.с.6)

Відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

12 квітня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено Висновок, яким відмовлено ОСОБА_1 у внесені змін до актового запису про шлюб №3 складеного 12 лютого 1967 року Виконавчим комітетом Корчацькою сільською радою Житомирського району Житомирської області на ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , щодо виправлення прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.15)

Родинні відносини можуть підтверджуватися будь - якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Для доведення факту наявності родинних стосунків між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником долучено особисті документи померлого за походженням, а саме: свідоцтва про народження, атестат зрілості УРСР Міністерства освіти, Комсомольський квиток, трудову книжку, військовий квиток, паспорт громадянина України, свідоцтво про смерть, що підтверджують родинні стосунки заявника та спадкодавця.

Згідно до Експертного висновку №056/884-а/2 від 29 липня 2019 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, повідомлено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки орфографічного розподібнення прізвищ, в основі яких втрачається або з`являється (й) на стику афіксальних частин антропоніма (на зразок, ОСОБА_9 / ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 / ОСОБА_12 ). Основними причинами такого сплутування є: утворення прізвищ на ґрунті діалектної лексики і пізніша адаптація прозорих мотиваційних основ таких прізвищ до літературної норми; графічна подібність прізвищ, особливості почерку в рукописно заповнених документах, ветхість документів, наявність штампів та печаток, що закривають частину напису; фонетична асиміляція в усному мовленні; втрата прозорості антропонімних основ при міжмовних перетвореннях. Значна частотність документальних фіксацій просторічних, говіркових чи інших варіантів прізвища, що призводить до подібних розбіжностей, викликана впливом російської мови в ситуації контактного білінгвізму та деякими ареально-говірковими особливостями. Ідентифікація таких записів грунтуються на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвища ПРИМАЧОК (паспорт, запис ОСОБА_2 , диплом, запис російською мовою ОСОБА_2 ) та ПРИЙМАЧОК (свідоцтво про одруження, запис ОСОБА_2 , ( ОСОБА_7 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. (а.с. 14)

Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Однак, за вимог ч. 3 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснено у п. 1 та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Приписами п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства » ) .

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

За встановлених обставин, які беззаперечно свідчать про встановлення шлюбних відносин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, має намір прийняти спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних стосунків, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 10, 263-265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних стосунків, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Трстяниця, Малинського району, Житомирської області, громадянка України є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Витків, Гощанського р-ну., Ровенської обл., громадянина України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя