РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 травня 2022 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Голівщук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян Меружан Оганесович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2022р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30.10.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий №3118, про звернення стягнення на належне їй нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPC0GF50190466 від 17.06.2005р. на загальну суму 1020323,15грн.

Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог законодавства він виданий нотаріусом після спливу 3-х років з дня настання строку виконання основного зобов`язання та на суму заборгованості, яка не є безспірною.

Так, дійсно між нею та Банком 17.06.2005р. було укладено зазначений кредитний договір, за яким вона отримала в кредит 25 784,00 доларів США та зобов`язалась щомісячно здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним. Виконання нею зобов`язань за цим договором було забезпечено договором іпотеки належній їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку із значним ростом курсу долару США вона не мала можливості належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором і у квітні 2016р. Банк звернувся до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2016р. (справа №337/1197/16-ц) з неї на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була стягнута заборгованість за кредитним договором №ZPC0GF50190466 від 17.06.2005р. в розмірі 18621,18 доларів СЩА, що за курсом НБУ станом на 11.03.2016р. становило 475026,30грн. В період з 2016р. по 2019р. Банк не вчиняв жодних дій з примусового виконання зазначеного судового рішення, а в 2019р. звернувся до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису. Такий виконавчий напис було видано 30.10.2019р., тобто після спливу 3-х років із дня виникнення права вимоги, яке виникло разом з подачею Банком до суду у квітні 2016р. позову про стягнення заборгованості. Крім того, виконавчий напис було видано про звернення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за період з 17.06.2005р. по 08.08.2019р., в т.ч. на проценти в розмірі 9570,35 доларів США. Однак, враховуючи, що строк виконання зобов`язання у зв`язку із зверненням Банку до суду настав в квітні 2016р. і законом заборонено нарахування процентів та неустойки на кредит, строк виконання якого минув, нарахування та включення в заборгованість процентів в розмірі 1114,90 доларів США є незаконним, відповідно заборгованість не є безспірною.

Також зазначає, що вказаний кредитний договір підпадає під реструктуризацію відповідно до п.7 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим вона 10.06.2021р. направила до Банку відповідну заяву. На даний час між ними тривають перемовини з приводу реструктуризації, тому нарахування їй відсотків за кредитним договором є незаконним.

Просить визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 18.01.2022р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 чи її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов чи зустрічного позову не подав.

Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Бондар І.М. в судове засідання не прибула, подала заяв про розгляд справи у її відсутність, письмових пояснень на позов не подала.

Третя особа - приватний виконавець Коцинян М.О. в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмових пояснень на позов не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб, в т.ч. у відсутність представника відповідача в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 17.06.2005р. між сторонами було укладено кредитний договір №ZPC0GF50190466, за яким Банк надав, а ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти в розмірі 25 784,00 доларів США на строк до 16.06.2025р., зокрема, на придбання нерухомості 20000,00 доларів США, на сплату страхових платежів 5784,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,92% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячною сплатою комісії в розмірі 0,18% від суми виданого кредиту, комісії за дострокове повернення кредиту відповідно до п.1.5 цього договору.

За умовами цього кредитного договору позичальник зобов`язана здійснювати повернення кредиту та сплату інших платежів щомісячно з 17 по 23 число кожного місяця в розмірі 245,00 доларів США (щомісячний платіж).

Згідно з п.1.6 кредитного договору при порушенні позичальником зобов`язань з повернення кредиту, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом і розмірі 2,25%.

Згідно з п.2.3.7 кредитного договору Банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої в п.1.1 договору, в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставне майно, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між сторонами 17.06.2005р. було укладено іпотечний договір №369, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф., реєстровий №2682.

За цим договором ОСОБА_1 передала в іпотеку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з п.21 іпотечного договору Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником/іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором відповідно до розділу 5 Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2016р. (справа №2/337/816/2016, ЄУН 337/1197/16-ц) з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнута заборгованість за кредитним договором №ZPC0GF50190466 від 17.06.2005р. в розмірі 18621,18 доларів СЩА, що за курсом НБУ від 11.03.2016р. складає 475026,30грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.12.2016р.

Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 11.03.2016р. виникла заборгованість в загальному розмірі 18621,18 доларів США., яка складається з: 15386,51 доларів США- заборгованість за кредитом; 2229,98 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 342,59 доларів США заборгованість за комісією; 662,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

30.10.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинено виконавчий напис, реєстровий №3118, яким звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та за договором іпотеки №369 від 17.06.2005р. передано в іпотеку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в рахунок задоволення вимог Банку у розмірі: заборгованість за кредитом 15441,78 доларів США, заборгованість за відсотками 9570,35 доларів США, комісія 1818,59 доларів США, пеня 13 163,35 доларів США, усього 39994, 07 доларів США, що за курсом НБУ на 08.08.2019р. становить 1 016 823,15грн., а з урахуванням витрат за вчинення виконавчого напису (3500,00грн ) 1 020 323,15грн. Строк, за який проводиться стягнення, - 14 років 1 міс. 22дні, а саме з 17.06.2005р. по 08.08.2019р.

Постановою приватного виконавця ВО Запорізької області Коциняна М.О. від 11.11.2021р. відкрито виконавче провадження ВП №67460976 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою суду від 18.01.2022р. зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні положення містяться в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок).

Крім того, згідно з пп.2.3 п.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно з п.3 гл.16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Відповідно до п.1-1 зазначеного Переліку (в редакції, чинній станом на дату вчинення виконавчого напису 30.10.2019р.) «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

В даному випадку суд виходить з того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій саме на нотаріуса покладається обов`язок перевірити, чи подані стягувачем в обґрунтування стягнення документи, які підтверджують безспірність заборгованості.

Як встановлено судом в цій справі, оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. 30.10.2019р. на іпотечному договорі з посиланням на п.1 Переліку документів.

Разом з тим, на час вчинення виконавчого напису зазначений Перелік містив та містить на даний час п.1-1, який вказує на перелік документів, які необхідно подати нотаріусу для вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі, що передбачає право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

В матеріалах цієї справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що встановлюють прострочення виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №ZPC0GF50190466 від 17.06.2005р. та підтверджують безспірність заборгованості боржника, передбачених п.1-1 Переліку документів.

Зокрема, суду не надано доказів направлення Банком як кредитором позивачці ОСОБА_1 як боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, її отримання боржником, ненадходження платежу від боржника, і подання відповідних документів нотаріусу, враховуючи при цьому, що нотаріус вчиняє виконавчий напис після спливу тридцяти днів з моменту надіслання такої вимоги боржнику, її отримання ним та ненадходження платежу до фінансової установи.

В даній справі ні відповідач АТ «ПРИВАТБАНК», ні третя особа - приватний нотаріус Бондар І.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не скористались своїм правом подати відзив на позов та письмові пояснення з доказами подання нотаріусу передбачених законодавством документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, та доводи позивачки ОСОБА_1 не спростували.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021р., справа №910/10374/17).

Також суд виходить з того, що боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

В цій справі суд погоджується з доводами позивачки про те, що заборгованість за кредитним договором, в рахунок якої за оскаржуваним виконавчим написом звернуто стягнення на її нерухоме майно, не є безспірною через таке.

Згідно з ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, в силу вищевказаних вимог сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки, зокрема, щодо нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами, пені за порушення зобов`язання у разі встановлення їх договором, лише протягом строку дії такого договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інші платежі припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Як встановлено судом, сторони узгодили обов`язок позичальника ОСОБА_1 здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами з кінцевим строком до 16.06.2025р. У зв`язку з неналежним виконанням цього обов`язку Банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, звернувшись до суду з відповідним позовом в квітні 2016р., який було повністю задоволено заочним рішенням від 22.11.2016р., яке набрало законної сили.

Так, зазначеним рішенням суду з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була стягнута заборгованість за кредитним договором №ZPC0GF50190466 від 17.06.2005р., яка утворилась станом на 11.03.2016р., в загальному розмірі 18621,18 доларів США., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту -15386,51 доларів США, заборгованість за відсотками - 2229,98 доларів США, заборгованість за комісією -342,59 доларів США, пеня 662,10 доларів США.

У зв`язку з тим, що в квітні 2016р. Банк пред`явив до ОСОБА_1 позов про дострокове повернення кредиту, строк виконання її обов`язку за кредитним договором змінився, у зв`язку з чим право Банку нараховувати передбачені договором проценти та пеню припинилось.

За оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса звернення стягнення на іпотечне майно боржника ОСОБА_1 здійснено в рахунок погашення заборгованості, визначеної за період з 17.06.2005р. по 08.08.2019р., тобто фактично поза межами строку кредитування. У зв`язку з цим включення до цієї заборгованості процентів, комісії та пені, нарахованих за період з квітня 2016р. до 08.08.2019р. є безпідставним.

Крім того, в порушення ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій оскаржуваний виконавчий напис від 30.10.2019р. вчинено спливу 3-річного строку з дня виникнення права вимоги, який у зв`язку із зверненням Банку до суду з позовом про дострокове повернення кредиту настав у квітні 2016р. та скінчився у квітні 2019р.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів, а також, що визначена стягувачем заборгованість не є безспірною, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40грн., а також на користь позивачки витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496,20грн.

Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00грн. Здійснення цих витрат підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, підстав для стягнення з відповідача та користь позивачки гонорару за ведення справи в суді в сумі 10854,37грн., суд не знаходить.

Так, за змістом п.3.1 Додаткового договору від 25.05.2021р. до договору про надання правової допомоги від 25.05.2021р., укладеного між ОСОБА_1 та АБ «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого», гонорар адвоката за ведення справи в суді становить 1% від суми, зазначеної у виконавчому написі, та дорівнює 399,94 долара США. Сума гонорару не є гонораром успіху, не залежить від безпосередньої участі адвоката в судових засіданнях. Сторони вважають суму гонорару справедливою та такою, що відповідає складності справи та розміру заявлених вимог.

Суд виходить з того, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару за ведення справи в суді, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені у зв`язку з цією справою, так і оцінювати їх необхідність, розумність.

Враховуючи, що дана цивільна справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії, а також те, що за умовами договору про надання правової допомоги від 25.05.2021р. окремим пунктом 2.2 передбачена вартість участі адвоката у судових засіданнях, однак останній участі в судових засіданнях не брав, суд вважає недоцільним стягнення з відповідача на користь позивачки гонорару за ведення справи в суді, у зв`язку з чим в стягненні відповідної суми в розмірі 10854,37грн. слід відмовити.

Керуючись ст.3,6,15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,259,263-265,280,282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30.10.2019р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий №3118, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, на користь держави держави (рахунок - UA0026001, Банк - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/, код класифікації доходів бюджету 22030106, код отримувача (ЄРДПОУ) 37993783) судовий збір в сумі 992,40грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20грн., витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00грн., усього 5496,20грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

В стягненні іншої частини витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.05.2022р.

Суддя Н.А.Мурашова

18.05.2022