1Справа № 335/2742/22 2/335/1873/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання рішення комісії частково незаконним та дії неправомірними скасування акту-розрахунку,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, просить визнати рішення комісії відповідача від 26.02.2020 року, про затвердження акту про порушення № 543 від 13.02.2020 року в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ незаконними та дії Акціонерного товариства «Оператор розподільної системи «Запоріжгаз» щодо складання акта-розрахунку від необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 185 716,96 грн. неправомірними; скасувати акт-розрахунок.
Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
Позивач при зверненні до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя керувався Законом України «Про захист прав споживачів», приписами якого надано право вибору, зокрема, пред`явити позов за місцем проживання споживача або за загальним правилом, місцезнаходження відповідача.
Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).
Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Отже, як вбачається із предмету позову, вимоги позивача нерозривно пов`язані з нерухомим майном, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням наведеного, позовні вимоги про захист прав споживача, визнання рішення комісії відповідача від 26.02.2020 року, про затвердження акту про порушення № 543 від 13.02.2020 року в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ незаконними та дії Акціонерного товариства «Оператор розподільної системи «Запоріжгаз» щодо складання акта-розрахунку від необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 185 716,96 грн. неправомірними; та скасування акту-розрахунку, стосуються надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , тому позов має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.
Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
Таким чином, суд вважає за необхідне вищезазначену справу передати за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області, оскільки дана справа належить до територіальної юрисдикції зазначеного суду.
Керуючись ст.ст. 30, 31, 187, 260, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Матеріали цивільної справи № 335/2742/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, про захист прав споживачів, визнання рішення комісії частково незаконним та дії неправомірними скасування акту-розрахунку - передати на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області.
Передачу справи на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя В.О. Макаров