Дата документу 11.01.2022
Справа № 334/7924/21
Провадження № 2/334/735/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Котелевського К.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Бєлоусова М.Є.,

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду на період навчання сина, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 12.04.2003 до 19.04.2007. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2004 у справі № 2-4941/2004 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно з 18.10.2004 до досягнення дитиною повноліття. 21.07.2012 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 , внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 18 років, він проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та є студентом 2 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Економіко-правничий фаховий коледж Запорізького національного університету». Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2023. Відповідно до Звіту про відрахування та виплати AT «Запорізький завод феросплавів» за період з 01.05.2021 до 31.05.2021 відповідач працює в AT «Запорізький завод феросплавів» та з травня 2021 року отримує заробітну плату в сумі 21 301,44 гривня. Відповідач є працездатним здоровим чоловіком, зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові у зв`язку з продовженням навчання у частці від усіх видів доходу, відсутні істотні обставини, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітнього сина. Приблизний розмір витрат на сина складає: вартість навчання 10 190 гривень на рік, витрати на проїзд до навчального закладу п`ять разів на тиждень, двічі на день, з урахування вартості проїзду 8 гривень, складає 320 гривень в місяць, середня щомісячна вартість комунальних послуг за користування домом за адресою проживання сина: АДРЕСА_1 , для однієї особи складає близько 1 200 гривень, щомісячні витрати позивачки на забезпечення сина необхідним збалансованим харчуванням, предметами побуту та особистої гігієни, вітамінами та, у разі необхідності ліками, складають близько 4 500 гривень. Таким чином, її витрати на забезпечення умов життя та розвиток сина складають близько 7 000 гривень в місяць. Оскільки на даний час ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання, на контрактній основі, він потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, оплатою на навчання. ОСОБА_3 , навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має.

11.01.2022 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, який ухвалою від 11.01.2022 залишений судом без розгляду.

Ухвалою від 20.10.2021 відкрите провадження у справі, яка була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Котелевський К.В. позов та обставини, якими він обґрунтований підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково - в частині стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі однієї восьмої його заробітку (доходів). Обґрунтовує це тим, що він має постійне місце роботи, має на утриманні цивільну дружину - ОСОБА_7 , яка перебуває у декретній відпустці та малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свідоцтва про народження дитини батьком він не зазначений. Крім цього, він сплачує всі комунальні платежі за квартиру, в якій проживає з сім`єю. На праві приватної власності ніякого майна він не має.

Представника відповідача адвоката Бєлоусов М.Є. позицію відповідача підтримав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в шлюбі з 12.04.2003 до 19.04.2007. Після укладення шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 ». Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 12.04.2003 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.04.2007 серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.10.2003 серії НОМЕР_3 .

21.07.2012 позивачка уклала повторний шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.07.2012 серії НОМЕР_4 .

06.10.2018 шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.10.2018 серії НОМЕР_5 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2004 у справі № 2-4941/2004 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, розпочавши стягнення з 18.10.2004 і до повноліття дитини, що підтверджується виконавчим листом у справі № 2-4941/2004, виданим Ленінським районним судом м. Запоріжжя 07.12.2004.

ОСОБА_3 є студентом 2-го курсу за освітнім рівнем «Фаховий молодший бакалавр», освітньою програмою «Бухгалтерський облік», за денною форма навчання. Річна вартість освітньої послуги становить 10 190 гривень. Вказані обставини підтверджуються довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Економіко-правничий фаховий коледж Запорізького національного університету» від 02.09.2021 № 31-26/623 та Договором № 266/21-КД про навчання між Запорізьким національним університетом та фізичною (юридичною) особою від 01.09.2021.

Відповідно до копії Звіту про відрахування та виплати АТ «Запорізький завод феросплавів» в травні 2021 року відповідачу ОСОБА_2 у травні 2021 року була нарахована заробітна платі в сумі 21 301,44 гривня.

Позивачка ОСОБА_1 та син сторін ОСОБА_3 мають зареєстровані місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_6 від 18.09.2012 та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру від 13.07.2018 № 2313-1.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що син сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття та на час розгляду справи не досяг двадцяти трьох років. В теперішній час він навчається на денному відділенні за договором, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже він не має можливості працевлаштуватись та отримувати дохід. Відповідач, у свою чергу, має можливість надавати синові матеріальну допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працює та отримує дохід, не має інших дітей та непрацездатних членів сім`ї.

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що він має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки докази вказаної обставини суду не надані. Крім цього, відповідач пояснив, що він не записаний батьком дитини в актовому записі про її народження.

Також є безпідставним аргумент відповідача про утримання ним ОСОБА_7 , з якою він проживає однією сім`єю та не перебуває у шлюбі, яка є вагітною, оскільки відповідно до частини другої статті 91 СК України ОСОБА_7 не має права на утримання від відповідача під час вагітності.

Аргументи відповідача про те, що він самостійно оплачує житлово-комунальні послуги не є обставиною, яка враховується судом при визначенні судом розміру аліментів відповідно до частини першої статті 182 СК України.

Крім цього, суд відхиляє аргументи позивачки про те, що її витрати на забезпечення умов життя та розвиток сина складають близько 7 000 гривень в місяць, оскільки докази вказаної обставини суду не надані.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі однієї чверті заробітку (доходів) щомісячно.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 гривень.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 18 жовтня 2021 року до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж досягнення ним двадцятитрирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 14 січня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Суддя: