Справа № 507/117/22
Провадження № 4-с/507/1/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" травня 2022 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Анрющенко Ірини Василівни,
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Анрющенко Ірини Василівни.
В обґрунтування даної скарги скаржник вказав, що на примусовому виконанні знаходилося виконавче провадження щодо виконання вироку Любашівського районного суду Одеської області від 06 липня 2009 року про стягнення моральної та матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 , вході якого було накладено арешт на його майно. Незважаючи на те, що постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачу та виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, повторно виконавчий документ не надходив , проте за його зверненням арешт , який був накладений на його майно, державним виконавцем не скасовано.
Дніпровський відділ державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та стягувач ОСОБА_3 належним чином повідомлені про розгляд скарги, заяв , клопотань до суду не надходило.
Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, проаналізувавши фактичні обставини, при вирішенні порушених у скарзі питань виходить з наступного.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Положеннями статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторонам виконавчого провадження надано право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
15 квітня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.22).
Як вбачається із листа начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адресованого ОСОБА_4 , 17 серпня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та у зв`язку із закінченням строку зберігання, виконавче провадження знищено. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий лист до Відділу повторно не надходив та на виконанні не перебуває, а тому зняти арешт не виявляється можливим (а.с.22).
Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.
Частиною 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Приймаючи рішення про повернення виконавчого листа, державний виконавець не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника.
Наявність арешту на належне скаржнику майно обмежує його право на вільне розпорядження майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна може бути знятий за рішенням суду.
За таких обставин, враховуючи, що виконавчий лист повернено, а матеріали виконавчого провадження знищені, у зв`язку із закінченням строку зберігання та перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий лист до Відділу повторно не надходив, а отже суд приходить до висновку про скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві про арешт майна ОСОБА_1 .
Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447 , 450-451 ЦПК України, суд, -
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Анрющенко Ірини Василівни - задовольнити.
Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 15.04.2011 року за виконавчим провадженням № 17395575, на все нерухоме та рухоме майно, належне ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 ).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т.П. Дармакука