Справа № 309/2622/20
Провадження № 2/309/1465/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання: Бринзей Н.М.

позивача: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Чижмарь С.І. про усунення від права спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Лукачко І.Й. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , про усунення його від права спадкування за законом, на майно їхнього сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . За час шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з цілого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка заявляє про необхідність усунення відповідача від права на спадкування, у зв`язку з наступними обставинами - до складу спадщини ОСОБА_5 (спадкодавця), входить цілий житловий будинок. Позивачка звертає увагу, що даний будинок належав її батьку ОСОБА_6 на праві приватної власності, і перейшов до її сина (онука ОСОБА_6 ) ОСОБА_5 за спадковим договором від 19.03.2018 року. Даний договір був укладений з метою уникнення зайвих переоформлень документів на будинок від ОСОБА_6 до його дочки (позивачки) а від позивачки до її померлого сина, оскільки ніхто не очікував передчасної смерті спадкодавця. Більше того, місце проживання відповідача зареєстроване за іншою адресою, він ніколи не здійснював ремонтних робіт для підтримки стану будинку, не сплачував комунальні послуги та взагалі відношення до даного будинку не мав і з ними не проживав. Відповідач вже тривалий час, а саме з 2004 року не проживав з позивачкою та сином, а займався виключно своїм життям.

Окрім вищезазначеного, ще однією найвагомішою підставою для усунення відповідача від спадкування є його ухилення від виконання обов`язку щодо утримання сина (спадкодавця) при його житті. Про таке ухилення свідчать численні обставини, зокрема: в 2004 році, коли сину (спадкодавцеві) було 5 років, позивачка з відповідачем за рішенням Хустського районного суду розірвали шлюб та останнього було зобов`язано сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19.01.2004 року. Відтак, через рік відповідач звільнився з роботи і повністю припинив будь які дії з утримання малолітнього сина, зокрема, не сплачував встановлений судом розмір аліментів. До того ж, відповідач не проявляв жодної зацікавленості життям свого сина, не допомагав матеріально, не займався розвитком дитини, та не проводив з ним час. Дані обставини мали місце навіть до розірвання шлюбу, і зазначені у рішенні суду. У зв`язку з цим, 06.04.2006 року позивачка написала заяву про повернення виконавчого листа. Такі дії були зумовлені, переконаннями позивачки в тому, що несплата відповідачем аліментів в майбутньому позбавляє його будь-яких прав щодо сина, в тому числі права претендувати на допомогу від сина. 12.05.2006 року виконавчий лист повернуто за заявою стягувача (позивачки). Заборгованість на момент повернення становить 374 гривні у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів, про що зазначено в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу та відповідна відмітка у виконавчому листі. Позивачка була єдиною особою (повторно заміж не вийшла, інших дітей немає), яка забезпечувала всім необхідним свого сина до його повноліття.

З приводу вказаних обставин вона змушена була звернутися до суду з вимогою про усунення від спадщини відповідача у відповідності до вимог визначених ч.5 ст.1224 ЦК України.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів, які вони надали в обґрунтування свої вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в ході судового розгляду даної справи заперечували проти задоволення позову. Відповідач надавав пояснення в яких стверджував, що дійсно померлий був його сином та він всіляко допомагав йому навіть їздив з нам на заробітки. А також зазначав, що з його мамою він після розірвання шлюбу не проживав один рік потім примирився та проживав з нею разом. Аліменти на дитину він не сплачував оскільки не мав стабільного заробітку. Також відповідач пояснював, що часто навідувався в школу до сина та спілкувався з ним.

На завершення розгляду справи позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник позивачки подав письмову заяву з проханням закінчити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги повністю підтримують та на підставі встановлених доказів просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 також не з`явилися в судове засідання. Представник відповідача ОСОБА_4 подала письмову заяву з проханням закінчити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги заперечує та просила відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., до суду подав письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд даної справи без його участі, залишивши питання про задоволення позову або його відмову на вирішення суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе завершити розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами на підставі поданих заяв сторонами по справі.

Під час розгляду даної справи та дослідженими письмовими доказами встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі який розірваний за рішенням Хустського районного суду і вони є батьками померлого спадкодавця. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилалася на те, що відповідач ОСОБА_3 , будучи рідним батьком їхнього померлого сина ухилився від своїх обов`язків щодо утримання та догляду за своїм сином, коли останній цього потребував. Більше того, за все своє життя відповідач фактично ніколи не спілкувався з сином, не відвідував його та не цікавився його життям.

Зазначені доводи позивачки під час судового розгляду підтвердилися поясненнями самих сторін, допитаних свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також дослідженими письмовими доказами доданими до матеріалів справи.

Заперечуючи пред`явлений позов, відповідач ОСОБА_3 сам визнав та підтвердив ту обставину, що аліменти він не сплачував оскільки не мав постійного місця роботи. Також відповідач стверджував, що він виїздив разом із сином на заробітки однак в судовому засіданні пояснити коли, куди саме так і не зміг. Пояснення відповідача ОСОБА_3 , щодо проживання з ОСОБА_1 після розірвання шлюбу в судовому засіданні було спростовано як самою позивачкою так і свідками викликаними в судове засідання. Стосовно пояснень відповідача відповідно до яких він приходив до школи аби поспілкуватись із сином позивачка зазначила, що такі випадки дійсно були однак відповідач приходив до школи в стані алкогольного сп`яніння через що, її викликали до школи через психологічні травми дитини. Вказаний випадок підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

В судовому засіданні досліджено докази надані позивачами, які підтверджують факт ухилення від сплати аліментів відповідачем, а саме виконавчий лист виданий Хустським районним судом за № 2-299/2004 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі ? частині всіх видів заробітку. З відмітки у виконавчому листі встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів становить 374 гривні в зв`язку з ухиленням від сплати аліментів.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач в ході розгляду справи не довів жодним чином, чи вживав він яких-небудь заходів для забезпечення свого малолітнього сина та у чому полягали його намагання або спроби у догляді або піклуванні останнього. Його твердження про участь у вихованні та у всіх витратах на лікування та утримання сина, є голослівними і суд не може брати такі твердження до уваги, оскільки під час розгляду справи не встановлено жодних доказів на підтвердження таких доводів відповідача.

З огляду на вище наведене, суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, вважає позовні вимоги позивачів доведеними обґрунтованими і такими що підтверджені достатніми, допустимими та належними доказами у справі, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,142,206,247,258-268 ЦПК України, ст.ст.1224 ЦК України суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 від права на спадкування за законом на майно померлого сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.