Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідачки - ОСОБА_3 ,

представника відповідачки - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 5000,00 грн щомісячно, а також 30000,00 грн додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю відповідачки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У березні 2012 року вона пішла на пенсію за віком, і на теперішній час отримує пенсію в розмірі 2200 гривень. У 2019 році вона захворіла, діагноз: «аденокарцинома висхідної ободової кишки, резекція частини кишківника», та інші супутні захворювання, пов`язані з цим діагнозом, пройшла 20 курсів хіміотерапії, дві операції, курс опромінення, постійне прийняття ліків, спостереження та додаткові лікування у онколога та інших спеціалістів. На лікування та операції вона витратила значні кошти, які накопичила, але їх їй не вистачило, і тому вона звернулась за допомогою до усіх своїх родичів та знайомих. Відповідачка категорично відмовилась їй допомогти і до теперішнього часу відмовляє їй у будь-якій допомозі. Позивачка додала, що відповідачка має можливість сплачувати на її утримання аліменти, а також додаткові витрати, пов`язані з її хворобою. Згідно з рахунком-фактурою від 02.04.2021, вона вимушена була сплатити за операцію в м. Києві 63 793 гривень.

На підставі наведеного, просила стягнути з відповідачки аліменти на своє утримання в розмірі 5000 гривень щомісячно та 30 000 грн додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою.

П`ятнадцятого березня 2022 року від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів в розмірі 5000 гривень та додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою в розмірі 30 000 гривень, просив постановити рішення про стягнення з відповідачки аліментів на утримання позивачки в розмірі 500 гривень. Обгрунтовуючи відзив, послався на те, що позивачка не довела, що є непрацездатною та потребує матеріальної

допомоги від своєї повнолітньої дитини, а відповідач не працює, являється фізичною особою-підприємцем, та не отримує значних доходів. Дохід відповідачки є незначним, та становить в середньому близько 8 000 гривень місяць, який витрачається на щоденні потреби. Додав, що відповідачка згідна довічно сплачувати аліменти позивачці в розмірі 500 гривень. Додатково послався на те, що у неї відсутній автомобіль, нерухоме майно. Звернув увагу на те, що відповідачка сама постійно хворіє та перенесла ряд операцій, оскільки має певні захворювання. Відповідачка постійно допомогала позивачці шляхом придбання продуктів харчування та медичних ліків, від свого обов`язку утримувати матір не ухилялась. Окрім цього, зазначив, що на проведення операційного втручання нею надавались матері грошові кошти в розмірі 45 000 гривень, а також матеріальна допомога в розмірі 10 000 гривень, які вона передала через свою доньку ОСОБА_6 .

Позивачка у свою чергу подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що усі посилання відповідачки на поточні витрати сім`ї є безпідставними. Чоловік та донька відповідачки є працездатними особами. Хвороби, на які посилається відповідачка не є тяжкими та амбулаторно лікуються протягом двох-трьох тижнів.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазаначила, що є матір`ю відповівдачки, яка зобов`язана брати участь у витратах на її утримання, оскільки у зв`язку з хворобою, її власних доходів та допомоги двох інших дітей не достатньо. Окрім цього, позивачка визнала, що дійсно отримувала від відповідачки грошові кошти на лікування у зв`язку з її хворобою в загальному розмірі 55 000 гривень.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні визнали позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1700 гривень щомісячно, виходячи з того, що в позивачки наявні ще двоє дітей, які так само мають обов`язок брати участь в її утриманні. У задоволенні решти позовних вимог просили відмовити з огляду на їх недоведеність, та з підстав, наведених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, допитаних в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області і отримує пенсію за віком в розмірі 2100-2200 грн, про що свідчить довідка ГУ ПФУ в Закарпатській області за № 834 від 30.04.2021, а також пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

З листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради за № 922/03-17 від 28.03.2022 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , окрім позивачки зареєстрована ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «ДІАМЕД» від 14 листопада 2020 року № 25, позивачка дійсно знаходилась на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у закладі з відповідним діагнозом, зазначеним у довідці.

З першого лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні відділення малоінвазивної та ендоскопічної хірургії, інтервенційної

радіології Національного інституту раку з діагнозом, вказаним у виписці, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 2166 від 08.02.2021.

Загальна вартість медичних препаратів та медикаментів, зазначених у рахунку-фактурі № 25 від 02 лютого 2021 року, поданому позивачкою, становить 63 793,00 гривень.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21 вересня 1974 року, позивачка є матір`ю відповідачки - ОСОБА_9 .

Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 ", що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 12.02.2020.

У 2020 році ОСОБА_3 отримала дохід у розмірі 528 700 гривень, а у 2021 році - 921 300 гривень, про що свідчать податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця.

Згідно з випискою 112/745 із медичної карти стаціонарного хворого від 27.02.2020, відповідачка ОСОБА_3 має проблеми із здоров`ям, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в Ужгородському міському пологовому будинку з 20.02.2020 по 27.02.2020 з відповідним діагнозом, вказаним у виписці.

Відповідачка ОСОБА_3 має на своєму утриманні повнолітню доньку ОСОБА_12 яка є студенткою 2-го курсу економічного факультету «УжНУ» за спеціальністю «підприємство, торгівля та біржова діяльність» на контрактній основі. Вартість навчання за 2021-2022 навчальний рік становить 12 600 гривень.

З довідки про доходи та витрати фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за № 1 від 31.03.2022 року вбачається, що середньомісячний дохід відповідачки за 2020 рік склав 9520 гривень, а за 021 рік - 9967 гривень, що підтверджується довідкою про доходи та витрати фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за № 2 від 31.03.2022.

Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, яке може приносити дохід.

Позивачка є непрацездатною особою, перебуває на обліку як пенсіонер та щомісяця отримує пенсію в розмірі 2100-2200 гривень. Доказів того, що позивачка отримує додаткові доходи у ході судового розгляду справи не здобуто.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на 2021 року для осіб, які втратили працездатність: з 1 липня 2021 року - 1854 гривні, з 1 грудня 2021 року - 1934 гривні, з 1 липня 2022 року - 2027 грн, з 1 грудня 2022 року - 2093 гривні.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року в справі № 6-1111цс17, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги матеріальне становище обох сторін, їх сімейний стан, стан здоров`я, можливість позивачки одержувати утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, наявність у відповідачки на утриманні повнолітньої дитини, яка навчається, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідачки щомісяця на її користь аліментів у розмірі 1700,00 гривень починаючи з дня звернення з позовом до суду і довічно.

Щодо вимоги про стягнення 30000 грн додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, слід зазначити, що в обгрунтування підстав для задоволення вказаної вимоги позивачка подала рахунок-фактуру № 25 від 02 лютого 2021 року, виписаний постачальником ОСОБА_13 на загальну суму 63 793,00 гривень, однак, доказів на підтвердження оплати та понесення фактичних витрат по оплаті поданого рахунку-фактури не надала.

Разом з цим, у судовому засіданні позивачка визнала той факт, що відповідачка надала їй на проведення операційного втручання грошові кошти в розмірі 45 000 гривень, а також матеріальну допомогу в розмірі 10 000 гривень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідачки 30000 грн додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою, не обгрунтована, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 75, 202, 203, 205 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1700,00 грн (тисячу сімсот гривень 00 коп.) щомісячно починаючи з 02 серпня 2021 року і довічно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 09 травня 2022 року.

Суддя Н.І. Зарева