КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради,

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дублікату від 13.01.2017 свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 15 липня 1993 року за № 16660 зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 4-3460, яким посвідчено право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; а також встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що має силу оригіналу, 27.05.2020 виданого державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву, зареєстровано в реєстрі за № 2-111 Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 19 травня 1998 року і зареєстрованого у реєстрі за № 2-1987, яким посвідчено, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дружина ОСОБА_7 та його син ОСОБА_6 , які мешкають в АДРЕСА_1 , посилаючись на наявність помилки у правовстановлюючому документі, що перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.12.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 25.05.2022 року заявник не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак у заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, ; не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 (зазначено російською ОСОБА_8 ), про що 02.02.1978 року складено актовий запис №32, в якому в графі відомості про батьків зазначено інформацію про осіб: батько ОСОБА_2 (зазначено російською ОСОБА_9 ), матір ОСОБА_10 (зазначено російською ОСОБА_11 ).

Отже, судом встановлено, що заявник є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 56 років помер ОСОБА_2 (зазначено російською ОСОБА_9 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №8646.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 року померла матір заявника ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №6176.

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.1,2 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Отже, як вбачається внаслідок смерті батьків заявника, відкрилась спадщина на належне останнім за час життя майно, спадкоємцем до якого є заявник.

Разом з тим, з поданих до суду документів судом встановлено наступне.

15.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 15.07.1993 року за №16660 було видано свідоцтво про право власності, зареєстроване у реєстрову книгу за №4-3460, відповідно до якого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках належить квартира АДРЕСА_2 .

27.05.2019 року державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву видано дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.1998 року, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №2-1987, дублікат зареєстровано в реєстрі за №2-111, відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 успадкували за законом після смерті батька ОСОБА_4 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається у вищевказаних правовстановлюючих документах на квартиру, прізвище померлих батьків заявника та останнього зазначено, як « ОСОБА_12 », замість вірного « ОСОБА_13 », що обумовлено різним написанням прізвища під час його перекладу з російської на українську мову.

За наслідком викладеного, суд погоджується з доводами з0аявника, що вищезазначені наявні розбіжності у написанні його прізвища та його батьків, ускладнюють можливість отримати спадщину на спадкове майно.

Судом також встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2021 року по справі №947/6428/21, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 15.07.1993 року, за №16660, а також належності дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.1998 року, виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №2-1987, дублікат видано 27.05.2019 року державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву, зареєстровано в реєстрі за №2-111.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд дійшов до висновку, що факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищевказаних правовстановлюючих документів, слід вважати встановленим, що пов`язано через різний переклад прізвищ осіб з російської мови на українську, за наслідком чого заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадщину після смерті дідуся,а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 294, 315 ч.1, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), заінтересована особа: Виконавчий комітет Одеської міської ради (місцезнаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська, 1) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2 , видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 15.07.1993 року, за №16660, у тому числі на ім`я: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , належить - ОСОБА_16 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_17 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити юридичний факт, що дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.1998 року виданого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №2-1987, дублікат видано 27.05.2019 року державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву, зареєстровано в реєстрі за №2-111, у тому числі на ім`я: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , належить - ОСОБА_16 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_17 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.05.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.