КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2837/16-ц
Провадження № 4-с/552/4/22
У Х В А Л А

13.01.2022 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

за участі:

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника - ОСОБА_2 ,

представника Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Суми) Кузьміної В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії( бездіяльність) головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківської Ю.В.,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) перебуває виконавче провадження №51598383 з примусового виконання виконавчого листа № 552/2837/16-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_4 , 2006 року, ОСОБА_5 , 2014 року народження та малолітньої доньки ОСОБА_6 , 2014 року народження року в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з заборгованістю державним виконавцем винесені постанови про накладення арешту на майно боржника. Заборгованість по аліментам ним оплачена в повному обсязі та сплачено повність штраф та виконавчий збір. Звернувся до ВДВС щодо зняття арешту з майна, проте йому відмовлено. Оскільки він немає заборгованості по аліментам , а тому підстави для накладення арешту на майно відсутні.

Просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківської Ю.В. у виконавчому провадженні №51598383 з примусового виконання виконавчого листа №552/2837/16-ц виданого 04.07.2016 Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на трьох малолітніх дітей.

Зобов`язати головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківську Ю.В. у виконавчому провадженні №51598383 винести постанову про знаття арешту з майна ОСОБА_1 .

04 січня 2022 року від Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві вказали, що скарга є безпідставною, оскільки виконавчі дії вчинені відповідно до норм чинного законодавства та в межах повноважень державного виконавця. Просили в задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні заявник та представник заявника скаргу підтримали та просили задовольнити.

Представник Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Просив відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції дослідивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 51598383 з примусового виконання виконавчого листа № 552/2837/16-ц від 04.07.2016 року виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_4 , 2006 року, ОСОБА_5 , 2014 року народження та малолітньої доньки ОСОБА_6 , 2014 року народження року в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно,що не підлягає державній реєстрації,накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем підчас відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступног оробочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Постановою державного виконавця від 05 вересня 2018 року накладено арешт на майно боржника.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно з п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є одночасне настання двох юридичних фактів: погашення заборгованості та можливість забезпечення виконання судового рішення в інших спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Як установлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 немає заборгованості по аліментам, вказаний факт не заперечується представником Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), має постійне місце роботи та отримує заробітну плату.

Згідно зі ст. 316, 317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В даному випадку виконання рішення суду є триваючими, протягом декількох років, до повноліття дітей. На час розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів відсутня, отже на теперішній час не існує підстав для арешту майна боржника.

На підставі викладеного та враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів позивачем погашена, однак арешт з майна боржника не знято, що порушує законні права та інтереси заявника щодо розпорядження майном, власником якого він є, матеріали справи вказують на наявність та достатність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії( бездіяльність) головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківської Ю.В. задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківської Ю.В. у виконавчому провадженні №51598383 з примусового виконання виконавчого листа №552/2837/16-ц виданого 04.07.2016 Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на трьох малолітніх дітей.

Зобов`язати головного державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Гречківську Ю.В. у виконавчому провадженні №51598383 винести постанову про знаття арешту з майна ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 14 січня 2022 року.

Головуючий суддя Т.В.Шаповал