Справа №: 343/279/22
Провадження №: 2/0343/228/22
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/279/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

11 лютого 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати їх з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2018 шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з нею. Вона самостійно виховує дітей, відповідач проживає окремо від них. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2019 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на непонолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно. З часу винесення рішення її доходи значно зменшилися, а потреби дітей зросли. З метою забезпечення дітям нормального (не мінімального) рівня збереження здоров`я та розвитку, вважає, що доцільним буде присудити аліменти у розмірі Ѕ частки від доходів відповідача. При цьому зазначила, що присудження аліментів у мінімальному розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, має місце у випадку, коли платник аліментів з об`єктивних причин не взмозі сплачувати більший розмір, коли діти мають значно вищий рівень матеріального забезпечення, тощо. За інших умов аліменти у вказаному розмірі є необґрунтованими та такими, що порушують принцип захисту інтересів дітей у справах про стягнення аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлася, хоча неодноразово повідомлялася про розгляд справи шляхом надсилання судових повісток на мобільний телефон, вказаний нею у відповідній заявці (а.с. 15), одна з яких була їй доставлена, про що свідчить відповідна довідки про доставку SMS (а.с. 19), а також шляхом надсилання поштового рекомендованого відправлення, яке вручено адресату (а.с. 31). Будь-яких заяв, клопотань не подавала, додаткових доказів не долучала. У позовній заяві просила справу проводити без обов`язкової її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча суд вживав заходів для належного його повідомлення шляхом направлення рекомендованих повідомлень на адресу, вказану позивачкою у позовні заяві, одне з яких повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 29-30), інше не повернулося (як встановлено з офіційного сайту Укрпошти відправлення не вручено під час доставки) (а.с. 35-36). Встановити іншу ймовірну адресу відповідача не представилось можливим, оскільки своєю відповіддю № 14Є05-24Є893 від 22.04.2022 Долинська міська рада повідомила, що послуги з декларування місця проживання/реєстрації місця проживання на період дії воєнного стану не надаються (а.с. 33). Відзиву на позов не подавав, будь-яких клопотань не заявляв.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача відзиву на позов, клопотань не поступало.

У судове засідання неодноразово сторони не з`являлися, хоча про дату, час та місце розгялду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші).

Враховуючи зазначене, вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України та відсутність заяви позивачки про розгляд справи у заочному порядку з винесенням по справі заочного рішення по справі, що є обов`язковою підставою для розгляду справи у заочному порядку (п. 4 ч. 1ст. 280 ЦПК України), суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

згідно зі свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 12.05.2008, серії НОМЕР_2 від 20.07.2010, серії НОМЕР_3 від 08.07.2014 відповідно ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 77, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 130, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 163. Їхніми батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7, 8, 9).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2018 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з матір`ю (а.с. 10-11).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2019 стянуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, які почати стягувати з часу звернення в суд з позовом з 19.02.2019 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-13).

На виконання вказаного рішення суду 10.04.2019 видано виконавчий лист (а.с. 14).

Між сторонами виник спір з приводу розміру стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів на неповнолітніх дітей.

Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві.

Статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України).

Отримувати підвищений розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанови Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17, від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено вище, у судовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначає, що з часу винесення вказаного рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшились, а потреби дітей збільшились.

Однак, зазначаючи вказані обставини, ОСОБА_1 на їх підтвердження не долучає жодного доказу (доказів зменшення її доходів та доказів збільшення потреб дітей), хоча, згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Долучені ж до матеріалів позову докази, а саме: свідоцтва про народження дітей, рішення суду про розірвання шлюбу і стягнення аліментів, а також виконавчий лист, не є підтвердженням вказаних обставин.

Підставою для збільшення розміру аліментів позивачка також вказує зміну прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак не враховує, що обов`язок по утриманню дітей повинні нести в одаковій мірі двоє батьків, а як вбачається з вищеописаного вище, відповідач повинен сплачувати 1300 грн, що становить половину від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким з першого січня 2022 року є 2618 гривень. При цьому, суд зважає на те, що ч. 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, що свідчить про те, що розмір стягуваних аліментів на даний час є більшим, ніж був визначений вищезгаданим рішенням суду.

Більше того, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тому, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що з першого січня 2022 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2618 гривень, позивачка на даний час і так має право на отримання законодавчо визначеного гарантованого мінімального розміру аліментів.

Будь-яких інших обгрунтувань щодо підставності збільшення розміру аліментів, їх доказового підгрунтя матеріали позову не містять.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, зважаючи на те, що позивачкою не доведено обставин, визначених ст. 192 СК України, у тому числі, які б підтведжували погіршення її матеріального становища, збільшення витрат на дітей, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, ст. 180, 181, 192 СК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний зміст рішення буде складено до 20 травня 2022 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 20 травня 2022 року.