ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4653/21
Провадження № 2/210/242/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Перог Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання гроиадян Виконкому Металургійної районної у місті Ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що вставила право користування житловим приміщенням, -
Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ,(відповідач) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та просила суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке видано державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 05.06.2007 року реєстр №1-2726. У вказаній квартирі на теперішній час зареєстрована її дочка, відповідач ОСОБА_2 . ОСОБА_2 у вказаній квартирі не мешкає з 2001 року і по теперішній час, у 2001 році вона виїхала до Російської Федерації, на початку деякий час вони підтримували зв`язок, а останні три роки зв`язок обірвався та позивачу невідомо де саме на теперішній час вона проживає, судячи з всього повертатися до України вона не планує. Тому просить суд, визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням вищевказаної квартири.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від представника позивача за довіреністю ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, що відповідає положенням частини 11 статті 128 ЦПК України.
Від представника третьої особи Відділ реєстрації місця проживання гроиадян Виконкому Металургійної районної у місті Ради надійшла заява про розгляд цивільної справи без особистої участі представника.
Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило.
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , відповідно до довідки №18 від 16.08.2020 року (а.с.7).
Водночас до позову додається копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), та копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) (а.с.8-9).
Відповідно до витягу №14908248 від 14.06.2007 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с.6), що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке видано державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори 05.06.2007 року реєстр №1-2726, який зареєстрований у КП «Криворізьке БТІ» у реєстровій книзі 68П-214-214 відповідно (а.с. 5).
Як встановлено з Акту від 31 липня 2021 року, підписаний комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мешкає за вищевказаною адресою з 2001 року по теперішній час (а.с.10).
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
З огляду на те, що Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).
Позивачем доведено, що реєстрація відповідача у належній йому квартирі створює об`єктивні незручності та суттєві перешкоди у користуванні зазначеним майном, так як реєстрація відповідача несе за собою нарахування комунальних платежів, участі в оплаті послуг не приймає, позивач не має можливості оформити та отримати субсидію.
Отже у даній справі є доведеним порушення прав позивача, як власника житлового приміщення, гарантовані статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, а також його права у контексті статті 8 Конвенції.
Необхідно дотримуватися балансу захисту права власності позивача, який тривалий час позбавлений внаслідок протиправних дій відповідача можливості користуватися своїм майном, тому відповідач підлягає виселенню із займаного жилого приміщення.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (як зазначено вище), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення користуванням жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 228-229, 263, 265, 280-283, 288 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання гроиадян Виконкому Металургійної районної у місті Ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що вставила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , встановивши порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресом: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2022 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. В. Чайкіна