Дата документу 18.05.2022 Справа № 554/9341/19
Справа №554/9341/19
Провадження №2/554/2107/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2022 року м. Полтава
Октябрськийрайонний суд м.Полтави в складі :
судді Блажко І.О.
при секретарі Галич-Брюховецької О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В якій прохали: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 99 265 грн. 74 коп. за кредитним договором №б/н від 22.12.2010 та судові витрати у розмірі 1 921 грн. В разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приват Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. (а.с.1-3)
16 жовтня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду на 15.30 годин 06 листопада 2019 року (а.с.46).
10 грудня 2019 року заочним рішенням у справі №554/9341/19 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.12.2010, укладеним між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 розмірі 99 265 гривень 74 копійки, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 гривня, всього 101 186 гривень 74 копійки (а.с.62-64).
10 лютого 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9341/19. В якій прохав: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 та вважати початком строку 27 січня 2022 року. Переглянути заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2019, яке ухвалене у цивільній справі №554/9341/19 (провадження №2/554/2889/2019), відповідно до якого позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 99 265 грн. 74 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн., всього 101 186 грн. 74 коп. Скасувати заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2019, яке ухвалене у цивільній справі №554/9341/19 (провадження №2/554/2889/2019), відповідно до якого позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 99 265 грн. 74 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн., всього 101 186 грн. 74 коп., призначено справу до розгляду в загальному порядку. До постановлення судом нового рішення зупинити виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2019, яке ухвалене у цивільній справі №554/9341/19 (провадження №2/554/2889/2019), відповідно до якого позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 99 265 грн. 74 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн., всього 101 186 грн. 74 коп. Судові витрати повністю покласти на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.75-79).
21 лютого 2022 року ухвалою суду поновлено строк на подачу заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9341/19. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/9341/19 задоволено. Скасовано заочне рішення від 10.12.2019 у справі №554/9341/19. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17, 18 на 13.30 годин на 23 березня 2022 року, викликано в судове засідання учасників процессу (а.с.98-100).
23 березня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі №554/9341/19. Призначено розгляд справи по суті на 14.30 годин на 20 квітня 2022 року (а.с.120).
20 квітня 2022 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2022 у справі №554/9341/19, а саме, в резолютивній частині ухвали зазначити «Визнати виконавчий лист №554/9341/19 за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.12.2010, укладеним між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 розмірі 99 265 гривень 74 копійки, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 гривня, всього 101 гривень 74 копійки, таким що не підлягає виконанню». Заяву відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволено. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено розгляд справи по суті в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17, 18 на 15.30 годин на 17 травня 2022 року, викликано в судове засідання учасників процессу (а.с.134, 135).
В судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Також надали клопотання про розгляд справи без участі представника банку, де зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.1-3, 44).
Відповідач ОСОБА_1 до суду 23.03.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання 21.02.2022 судової повістки на 23.03.2022 під розписку в приміщенні суду. 20.04.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання 23.03.2022 судової повістки на 20.04.2022 адвокатом Баленко Р.В. для передання відповідачу. Надіслав суду заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю явки до суду 20.04.2022, через сімейні обставини. При цьому доказів поважності неявки до суду 20.04.2022 суду не надано. 17.05.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у зв`язку з відсутністю фінансування на послуги поштової кореспонденції. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, хоча з матеріалами справи з 1 по 73 аркуші ознайомився та зробив фотокопії матеріалів судової справи, в тому числі позовної заяви з додатками, в приміщенні суду 27 січня 2022 року (а.с.73, 102, 121, 204).
Представник відповідача ОСОБА_1 за ордером адвокат Баленко Р.В. до суду 23.03.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання 21.02.2022 судової повістки на 23.03.2022 під розписку в приміщенні суду. 20.04.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання 23.03.2022 судової повістки на 20.04.2022 під розписку в приміщенні суду. Адвокат надіслав суду заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з воєнним станом та відсутності його, ОСОБА_2 на території м. Полтави. При цьому доказів поважності неявки до суду 20.04.2022 суду не надано. 17.05.2022 не з`явився, будучи повідомленим шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у зв`язку з відсутністю фінансування на послуги поштової кореспонденції. Відзив на позовну заяву суду не надано (а.с.101, 122, 205).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.
Судом встановлено, що 22.12.2010 між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н від 22.12.2010, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 26 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.17)
Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 надавши останньому кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжні картки.
Факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується випискою за картковим рахунком.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В позові до суду позивач АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.
Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг дозоляє банку надавати Умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов були надані відповідачу для ознайомлення та він ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Відповідач ОСОБА_1 в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконував, щомісячно кредит не сплачував.
Із наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку відповідач ОСОБА_1 станом на 18.09.2019 має заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором № б/н від 22.12.2010 у розмірі 99 265 грн. 74 коп., з яких : 37 829 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту; 22 469 грн. 87 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 33 062 грн. 78 коп. - нарахування пені за прострочення зобов`язання; 700 грн. 00 коп. нарахування пені за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. (а.с.9-16).
Таким чином, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.
При цьому, в розрахунку заборгованості банку, тіло кредиту складає 37 829 грн. 96 коп., хоча відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту, наданої позивачем він складає 26 500 гривень, тобто сума, яку пропонує відшкодувати позивач перебільшує відповідний кредитний ліміт (тіло кредиту) на 11 329 грн. 96 коп., а відтак вимога про стягнення цієї суми с необгрунтованою та не підтверджена наданими позивачем доказами (а.с.9-16).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми встановленого кредитного ліміту у розмірі 26 500 грн.
Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання.
Крім того, за порушення умов договору позивачем відповідачу нараховано: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4 703 грн.13 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.9-16).
Відповідно до ч.2 ст.21 ЗУ «Про споживче кредитування», у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Таким чином, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором №б/н від 22.12.2010 належним чином не виконує та має загальну заборгованість 39 750 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, так як ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом.
Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 921 грн. (а.с.41)
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ОСОБА_1 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Складання повного тексту відкладено на 7 (сім) днів 23 травня 2022 року.
Відповідач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.
Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2022 року.
Суддя І.О.Блажко