П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/4549/21

Номер провадження 22-ц/824/191/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н.В., Нежури В. А.,

за участю секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Слободянюк А. В., у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04 вересня 2018 року, яка станом на 20 січня 2021 року становить 263 480 грн. 01 коп. та судових витрат у сумі 9 952 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ «КБ «Приватбанк» та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 04 вересня 2018 року згідно якої, отримала кредит у розмірі зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач підтвердив, що підписана ним Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

У подальшому, відповідач ознайомився з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 13 січня 2020 року, отримав картку типу: преміальна картка World Elitе з кредитним лімітом до 400 000 грн. Номер та строк дії вищевказаної картки, зазначено у довідці про отримання картки.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Натомість ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20 січня 2021 року складає 263 480 грн. 01 коп. з яких: 226 362 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 37 117 грн. 30 коп. - заборгованості за простроченими відсотками.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року (а.с. 109-112) позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту відповідно до Анкети-заяви без номера від 04 вересня 2018 року у розмірі 226 362 грн. 71 коп. та судовий збір у сумі 3 395 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, 24 вересня 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права у вказаній частині, просило скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наявні в матеріалах справи Анкети-заяви та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем, підтверджують те, що відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі, щодо сплати відсотків. В свою чергу, відсутність підпису на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору.

Скаржник зазначає, що із виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти, користувався ними, а тому зобов`язаний їх повернути та сплатити проценти за користування ними.

Крім того, у паспорті споживчого кредиту сторони узгодили, зокрема, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а відтак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні прострочених відсотків та звільнив відповідача від частини обов`язків за договором з одних лише формальних міркувань.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Хитрова Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Відповідач до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення на її електронну адресу, у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останньої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 рокуоскаржується в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, а відтак, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 367 ЦПК України, переглядається судом апеляційної інстанції лише у зазначеній частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що у підписаній відповідачем 04 вересня 2018 року Анкеті-заяві, не зазначена процентна ставка за користування кредитом.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписала Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 17, 18).

З виписки по рахунку за договором № б/н станом на 22 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами банку (а.с. 09-14).

Згідно наданого банком розрахунком, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 вересня 2018 року, яка станом на 20 січня 2021 року становить 263 480 грн. 01коп., з яких: 226 362 грн. 71 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту; 37 117 грн. 30 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 06-08).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ «КБ «Приватбанк» та підписала три Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Зазначені Анкети-заяви містять анкетні дані відповідача та її чоловіка, їх контактну інформацію та волевиявлення відповідача на отримання банківських послуг.

Наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 лише 13 січня 2020 року, в той час, як сам договір укладено 04 вересня 2018 року. Таким чином, відсутні підстави вважати, що паспорт споживчого кредитування підписаний відповідачем 13 січня 2020 року є частиною договору № б/н укладеного між банком та відповідачем 04 вересня 2018 року.

Крім того, вищевказаний паспорт споживчого кредитування (а.с. 19-22), містить інформацію про умови кредитування за типом кредитних карток: «Універсальна» та «Універсальна GOLD», «Platinum», «МС World Black Edition», «Visa Signature», «МС World Elite», «Visa Infinite» які містять різні умови кредитування, проте, з його змісту не можливо встановити тип картки отриманої позивачем, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг які наявні в матеріалах справи (а.с. 28-72), не містить підпису позичальника, а відтак, не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що підписуючи Анкету-заяву відповідач погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «Приватбанк», які були долучені позивачем до матеріалів справи.

Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості за № б/н від 22 січня 2021 року, не є документом, який підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за процентами за користування кредитом, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення банку.

Наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, підтверджує те, що відповідач користувлась кредитними коштами та отримані кошти не повернула, проте вона не є підтвердження того, що між сторонами погоджено відсоткову ставку, за якої, згідно даної виписки, нараховувалися відсотки.

Із наявних в матеріалах справи довідок Приватбанку (а.с. 15-16) вбачається, що відповідачу видавалися кредитні картки зі встановленим кредитним лімітом, проте тип зазначених карток (від чого залежить відсоткова ставка), із вказаних довідок встановити не можливо.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на паспорт споживчого кредитування, як на підставу погодження між сторонами умов кредитування, оскільки вказаний паспорт підписано відповідачем 13 січня 2020 року в той час, як сам договір укладено 04 вересня 2018 року. Таким чином, підстави вважати, що зазначений паспорт є частиною договору укладеного між банком та відповідачем 04 вересня 2018 року, відсутні. Крім того, зазначений паспорт споживчого кредитування містить інформацію про умови кредитування за типом кредитних карток: «Універсальна» та «Універсальна GOLD», «Platinum», «МС World Black Edition», «Visa Signature», «МС World Elite», «Visa Infinite» які містять різні умови кредитування, проте, з його змісту не вбачається, яку саме картку було отримано відповідачем, а відтак, і розмір процентної ставки, яка залежить від типу кредитної картки, встановити не можливо.

Посилання скаржника на виписку по рахунку, як на підставу для стягнення відсотків за користування кредитними коштами, є безпідставними, оскільки вона не є документом, який підтверджує розмір погодженої між сторонами відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 24 травня 2022 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н.В. Поліщук

В. А. Нежура