Справа № 199/2159/21
(2/199/143/22)
11 травня 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретареві Ткаченко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем та не прийняття спадщини, -
за неявки учасників справи,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем та не прийняття спадщини.
В обґрунтування заявленого позову посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті якої відкрилася спадщина на 64/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі Договору дарування від 15.10.1988, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., зареєстроване в реєстрі під №317-18.
Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3 є донька померлої, позивач по справі ОСОБА_1 . Інші спадкоємці першої черги відсутні, оскільки батько позивача ОСОБА_4 та її сестра ОСОБА_5 , померли раніше за ОСОБА_3 . Онука померлої відповідач по справі ОСОБА_2 , яка є донькою померлої сестри ОСОБА_5 , яка має право на спадщину за правом представлення, після смерті ОСОБА_3 постійно разом зі спадкодавцем не проживала, а лише була зареєстрована, заяву про прийняття спадщини не подавала.
24 грудня 2020 року, позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 64/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .
Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 24.12.2020, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки разом з померлої ОСОБА_3 , на момент її смерті була зареєстрована її онука ОСОБА_2 , мати якої, дочка спадкодавці ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняла її внука ОСОБА_2 , яка є єдиним спадкоємцем за законом згідно ст. 1266 ЦК України та яка заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала.
Позивач наголошує на тому, що ОСОБА_2 лише зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та не проживала постійно зі спадкодавицею ОСОБА_3 , тому дана обставина не може свідчити про прийняття нею спадщини, що підтверджується Актом від 09.11.2020, виданого квартальним комітетом.
На підставі зазначеного просить суд, встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини; встановити факт не прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.
Ухвалою від 13.04.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 01.06.2021 витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 06.07.2021 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 01.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача щодо проведення судових засідань в режимі відео конференції.
11.05.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомлав, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа Державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у відсутність третьої особи та винести рішення на розсуд суду.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 15.10.1988, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., зареєстрованого в реєстрі під №317-18 ОСОБА_3 на праві власності належить 64/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, наявного в матеріалах справи.
Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3 є донька померлої, позивач по справі ОСОБА_1 та онука померлої відповідач по справі ОСОБА_2 , яка є донькою померлої сестри ОСОБА_5 , має право на спадщину за правом представлення, після смерті ОСОБА_3 , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем та була зареєстрована з нею, заяву про прийняття спадщини не подавала.
24 грудня 2020 року, позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 64/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .
Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 24.12.2020, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки разом з померлої ОСОБА_3 , на момент її смерті була зареєстрована її онука ОСОБА_2 , мати якої, дочка спадкодавці ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняла її внука ОСОБА_2 , яка є єдиним спадкоємцем за законом згідно ст. 1266 ЦК України та яка заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Питання винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.
Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст.2 Закону України Про нотаріат є Конституція України, Закон України Про нотаріат , інші законодавчі акти України.
Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону.
Згідно із главою 13 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом.
Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії та порядок оскарження нотаріальних дій передбачені у статтях 49, 50 Закону України Про нотаріат .
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до відомостей відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради №14/5-1878 від 19.02.2020, разом з ОСОБА_3 , на момент її смерті була зареєстрована її онука ОСОБА_2 , мати, якої, дочка спадкодавці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оому, крім позивача ОСОБА_1 , спадщину прийняла онука померлої ОСОБА_2 , яка є єдиним спадкоємцем за законом згідно ст. 1266 ЦК України та яка заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала.
Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч.5. ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
В даному випадку, позивач не ставить питання про усунення від права на спадкування спадкоємця ОСОБА_2 , відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, а просить суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини; встановити факт не прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, в даній справі позивачем невірно обрано спосіб захисту.
Способи захисту права - це передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права. Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.
Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам, визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16.
З огляду на вимоги процесуального закону (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), який не надає права суду виходити за межі заявлених позивачем вимог та захищати його право іншим способом, ніж обраний позивачем, суд вважає, що ефективним способом захисту своїх спадкових прав може бути позов, ініційований позивачем в межах іншого провадження про усунення права на спадкування спадкоємця за ч.5. ст. 1224 ЦК України.
В даному випадку, суд не має можливості дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористалася своїм правом на судовий захист, однак обраний спосіб захисту її права не узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем та не прийняття спадщини - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя О.О. Богун