Справа №278/1043/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

23 травня 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із вище вказаною заявою.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Заявник в обґрунтування заяви зазначив, що встановлення факту їй потрібне у зв`язку з потребою в оформленні спадщини.

Однак, заявник не надав докази про те, що організація, яка видала документи, не має можливості внести до них відповідні виправлення.

Крім того, заявник не вказала причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують необхідний факт, а також не надала довідки про неможливість такого відновлення.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, відповідно до ч. 1 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За нормою ч. 5 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вищевказаному, заявником при зверненні до суду з даною заявою не долучено довідок приватного нотаріуса про визначення кола спадкоємців після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки рішення по справі може вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців, якщо такі наявні.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, поданої фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

Таким чином, враховуючи те, що заявлено дві вимоги, а судовий збір сплачено лише за одну - у сумі 496,20 грн, позивачу слід доплатити судовий збір у сумі 496,20 грн та надати суду відповідну квитанцію.

Крім того, при подачі заяви до суду мали місце порушення вимог ч. 2 ст. 95, а саме: подані письмові докази не в оригіналі та належним чином не засвідчені.

З огляду на наведене, враховуючи невідповідність заяви вимогам ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України, суд відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, вважає за потрібне залишити заяву без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, надавши заявниці строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання примірника цієї ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік