Справа № 604/417/22
Провадження № 2-з/604/1/22
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши в у судовому засіданні в залі судових засідань в сел. Підволочиськ заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позову до суду,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій просить забезпечити позов, який буде поданий в порядку та у строки, передбачені чинним ЦПК України, а саме: зупинити дію рішення Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №2016 від 17.05.2022 року «Про надання земельної ділянки в оренду»; заборонити міському голові Скалатської міської ради Тернопільської області П. Савончаку підписувати договір оренди земельної ділянки площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557 з ФГ «Калина-2008» (код за ); заборонити Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області та іншим компетентним органам вчиняти дії з державно реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557, укладеного з ФГ «Калина-2008» (код за ); заборонити Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області вчиняти фактичні дії щодо використання та розпорядження земельної ділянки площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557, а саме: будь-яким способом передавати в оренду, у власність, проводити та організовувати будь-які аукціони (торги, конкурси) відносно даної земельної ділянки, змінювати її конфігурацію, цільове призначення, склад угідь, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, використовувати в господарській діяльності; заборонити ФГ «Калина-2008» (код за ) вчиняти будь-які дії, щодо використання (користування) будь-яким способом земельної ділянки площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557, зокрема, але не виключно, проводити будь-які роботи щодо посіву сільськогосподарських культур, використовувати в господарській діяльності.

Заяву мотивує тим, що між Підволочиською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , 01.06.2011 року був укладений договір оренди землі площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557 терміном на 10 років. Відповідно до п. 8 Договору оренди землі, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір діяв до 01 червня 2021 року. 28 квітня 2021 року заявник звернувся до Скалатської міської ради із заявою, в якій повідомив про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Також ОСОБА_1 на розгляд сьомої сесії Скалатської міської ради Тернопільської області восьмого скликання подалася заява-звернення про надання йому в оренду вищевказаної земельної ділянки площею 71,9004 га з кадастровим номером :01:001:0557. Проте, незважаючи, що заявником пропонувалася максимальна відсоткова ставка орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в укладенні договору оренди йому було відмовлено та погоджено укладання договору оренди із іншою особою за нижчою відсотковою ставкою. Вважає, що такими діями Скалатська міська рада порушила його права у зв`язку з чим має намір звернутися з позов та просить суд попередньо забезпечити цей позов, покликаючись на ч. 2 ст. 149 ЦПК України

Відповідно до . 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом і формою заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам, встановленим у ст. 151 ЦПК України.

У ч. 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого проситьзаявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права, заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені, тобто особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Земельна ділянка, щодо якої заявлені позовні вимоги є комунальною власністю територіальної громади.

Так, як зазначає сам позивач, договір оренди землі діяв до 01.06.2021 року, та повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк позивач надіслав 28.04.2021 року, яке мало бути розглянуто відповідно до норм законодавства у місячний строк.

Позивачем не надано суду доказів, що після закінчення строку дії договору оренди, ним вживалося заходів до отримання інформації щодо розгляду його повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Більш того, ч. 4 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

На думку суду, позивач мав достатньо часу на з`ясування цього питання з травня 2021 року, а його звернення з заявою про забезпечення позову майже через рік після закінчення строку дії договору оренди розцінюється судом як недостатньо обґрунтоване.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відтак, до предмету доказування за заявою про забезпечення позову повинні входити обставини, які підтверджують те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заявником не зазначено, якої саме шкоди буде завдано його господарській діяльності, належними доказами не підтверджено у чому полягає господарська діяльність заявника, не доведено, що заявник займається сільськогосподарською діяльністю та як саме передача в оренду земельної ділянки вплине на його діяльність.

Щодо виду заходу забезпечення позову, то заявник, серед інших, обрав такий вид забезпечення позову як зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що такий вид забезпечення позову прямо не передбачений пунктами 1-10 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Заявник також покликався на ч. 2 ст. 150 ЦПК України, в якій зазначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Разом з тим, зазначаючи кілька заходів забезпечення позову, позивач, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, не обґрунтував доцільність застосування саме цих кількох видів забезпечення позову. Так, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявником не доведено належними та допустимими доказами того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позову до суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.Б. Сидорак