РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

представників позивача Петько Т.В. , Романюка С.В.

відповідачки ОСОБА_3

(Справа № 285/6303/21, провадження у справі № 2/0285/204/22)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року до суду звернувся орган опіки і піклування Ярунської сільської ради з позовом ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав у відношенні її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на їх утримання.

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3 нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дітей не займається, будинок без зручностей, в будинку постійно безлад та антисанітарія, мінімальний запас продуктів, не слідкує за гігієною дітей, не працює, для дітей в будинку не створено умов для їх проживання (місце для відпочинку, навчання), діти наданий час зі згоди матері перебувають в КУ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради, а тому просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей.

Крім того, просить суд відповідно до ст. ст. 166, 184, 193 СК України стягнути з відповідачки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона не бажає бути позбавленою батьківських прав. Зазначила, що з дітьми має гарні відносини, постійно відвідує їх в Центрі. Відповідачка просить суд не позбавляти її батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7-10/.

Згідно висновку органу опіки і піклування Ярунської сільської ради, орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.40-42/.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п.18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України").

Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачка ОСОБА_3 ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тим що вона як його мати не створила належного розвитку дітям, а саме: діти з вересня 2021 року разом з нею не проживають оскільки перебувають в КУ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради; в будинку антисанітарія; не слідкує за гігієною дітей; для дітей в будинку не створила умов для їх проживання (місце для відпочинку та навчання) Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі Актами обстеження матеріально-побутових умов /а.с.31-32/.

Однак, враховуючи ту обставину, що відповідачка, на думку суду, під час розгляду справи в суді усвідомила до чого призвело неналежне виконання нею своїх батьківськими обов`язками та має намір в подальшому утримуватися від поведінки, що стала підставою для позивача звертатися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, а також враховуючи, що відповідачка після направлення дітей до Центру не втрачає з ними зв`язок, постійно відвідує їх, цікавиться їх життям та здоров`ям, проводить з ними час, що в свою чергу свідчить про її намагання піклуватися дітьми, а тому це дає підстави суду для відмови в позові про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідачку ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконання нею батьківських обов`язків.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Органу опіки і піклування Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в задоволенні позову до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вжити заходів для усунення підстав, які стали для звернення з даним позовом до суду.

Покласти на орган опіки і піклування Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 січня 2022 року.

Головуючий