Провадження № 2/643/2313/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хворост Д.М. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №18798, вчинений 09.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет» заборгованості за Кредитним договором №1245/2659ВСL1A від 08.04.2013 в сумі 22758,69грн.; стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хворост Д.М. зазначає, що 09.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №18798 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет» заборгованості за Кредитним договором №1245/2659ВСL1A від 08.04.2013 який укладений із ПАТ «Платинум Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу №20141028-Г від 28.10.2014 є ТОВ «ФК «Бізнес фінанс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015року є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018року є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №011020-ФМ від 01.10.2020 є ТОВ «Фінпром Маркет». Виконавчим написом з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за період з 27.10.2014р. по 09.10.2020р. в загальному розмірі 22758,69грн. 13.10.2021року Московським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 67137657 з виконання виконавчого напису. Вважає, виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис про стягнення заборгованості вчинений без перевірки безспірності заборгованості та нотаріусом не дотримані вимоги п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

29.12.2021року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в особі директора Р.І. Яворський подав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 01.12.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та витребувано докази.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою судді від 17.01.2022року, у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в особі директора Р.І. Яворського про врегулювання спору за участі судді, відмовлено.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис №18798 від 09.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №011020-ФМ від 01.10.2020року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу№20182407-1/2 від 24.07.2018року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Бізнес Фінанс» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/1 від 17.06.2015року, якому ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу №20141028-Г від 28.10.2014, відступило право вимоги за Кредитним договором №1245/2659ВСL1A від 08.04.2013року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 . Виконавчим написом з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за період з 27.10.2014р. по 09.10.2020р. Загальна сума заборгованості в тому числі плата за вчинення виконавчого напису складає 22758,69грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 13.10.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67137657 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Постановою від 13.10.2021року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 67137657 було визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою від 13.10.2021року, державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 67137657, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 25334,55 грн.

Ухвала про витребування доказів від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. не виконана.

Відповідачем не надано до суду доказів, а саме нотаріально посвідченого Кредитного договору №1245/2659ВСL1A від 08.04.2013.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ№ 1172 від 29.06.1999 року.

Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 09.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідач не подав до суду доказів про те, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір кредиту, а відтак не надано документів на підтвердження безспірності щодо заборгованості боржника, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, представник позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, зазначивши, що витрати на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, становлять 8600 грн.

В свою чергу представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в особі директора Р.І. Яворський подав до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1907,00грн., оскільки вартість адвокатських послуг є значно завищеною та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт та складності справи, та також враховуючи дії відповідача щодо врегулювання спору мирним шляхом та визнання позовних вимог позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

В якості доказу витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 13.10.2021року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру серії № 1046661 від 26.11.2021 року, детальний опис робіт від 26.11.2021року, акт прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 26.11.2021року, у якому вказано, що сума гонорару складає 7600,00грн. та клієнтом станом на 26.11.2021року внесено гонорару 7600, 00 грн., квитанцію від 26.11.2021року по сплату ОСОБА_1 7600, 00 грн. за надання правової допомоги, одержувач: ОСОБА_3 , детальний опис робіт від 05.01.2022року, акт прийому-передачі наданої правової допомоги №2 від 05.01.2022року, у якому вказано, що сума гонорару складає 1000,00грн. та клієнтом станом на 05.01.2022року внесено гонорару 1000, 00 грн., квитанцію від 05.01.2022року по сплату ОСОБА_1 1000, 00 грн. за надання правової допомоги, одержувач: Хворост Д.М..

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Отже, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 4300 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, на переконання суду, саме такий розмір витрат на правничу допомогу буде співмірним зі складністю справи з огляду на наявність усталеної судової практики у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн (від 908,00 грн) за звернення позивача до суду із позовною заявою підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» /Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204/, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович /м.Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5/, Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) /м. Харків, вул. Мироносицька, 99 літ.А3/ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 09.10.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 18798 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за Кредитним договором №1245/2659ВСL1A від 08.04.2013року у загальному розмірі 22758грн. 69коп., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4300,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2022року.

Суддя - Т.М.Довготько