Справа № 526/2592/21
Провадження № 2/526/89/2022
У Х В А Л А

20 січня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі судді Максименко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

в провадженні Гадяцького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 30.12.2021 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з даних позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 проживає у Турецькій Республіці, Yunuseli Mah. 8. Caliєkan Sok. 25 Osmangazi, Bursa.

Сторони в перше судове засідання не з`явились, позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи, що розгляд справи проводиться у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 498 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно з ст.2 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Відповідно до ст.3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, така конвенція застосовується у відносинах України з Аргентиною, Білорусією, Бельгією, Болгарією, Канадою, Китаєм, Кіпром, Чехією, Данією, Єгиптом, Естонією, Фінляндією, Францією, Німеччиною, Грецією, Угорщиною, Ірландією, Ізраїлем, Італією, Японією, Латвією, Литвою, Люксембургом, Мексикою, Нідерландами, Норвегією, Польщею, Португалією, Кореєю, Румунією, Росією, Словаччинною, Словенією, Іспанією, Шрі-Ланкою, Швецією, Швейцарією, Туреччинною, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуелою, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейтом, Малаві, Пакистаном, Сан-Марино і Сейшели; держави підписали цю Конвенцію, бажаючи створити відповідні засоби, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги шляхом спрощення та прискорення процедури.

Згідно зі ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до ч.1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Тому, відповідно до ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка підписана 22.01.1993 року, ратифіковано Україною Законом №240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, Договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, у тому числі складання та пересилки документів, проведення оглядів, обшуків, вилучення та передачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, третіх осіб, підозрюваних, обвинувачених, потерпілих, свідків, експертів, розшуку осіб, здійснення кримінального переслідування, видачі осіб для притягнення їх до кримінальної відповідальності або приведення вироку до виконання, визнання та виконання судових рішень у цивільних справах, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів. Згідно зі статтями 10, 11 вищезазначеної Конвенції, запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані її мовою або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти. Вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

Відповідно до розділу II інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 (зі змінами), передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до ст. 498 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

23.11.2000 року підписана Угода між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, яка ратифікована Законом N 2605-III ( 2605-14 ) від 05.07.2001 року.

Згідно положень Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах (ратифіковано Законом №2605-III (2605-14) від 05.07.2001 р.) громадяни Договірних Сторін мають право на рівний правовий захист на території другої Договірної Сторони щодо своїх прав та інтересів в цивільних справах так як би вони були громадянами другої Договірної Сторони (ч. 1 ст.1).

Відповідно до ст. 3 ст. 6 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову.

Відповідно до ч.2 ст. 23 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави.

У зв`язку з тим, що відповідач проживає у Туреччині, з метою дотримання прав відповідача суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для направлення судового доручення до компетентного суду Турецької Республіки для проведення процесуальних дій, а саме вручення відповідачу копії позовної заяви з доданими до них документами, судового виклику відповідача в судове засідання та його допиту.

Згідно зі статтею 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Центральним органом з боку Республіки Туреччина є Міністерство юстиції Республіки Туреччина,

Разом з тим ч. 3 ст. 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи наведене, у зв`язку з тим, що відповідач проживає на території Туреччини, виникла необхідність у врученні йому документів, а саме позовної заяви та доданих до неї документів, для з`ясування чи визнає він позовні вимоги, повідомити про дату, час та місце судового засідання та резервну дату судового засідання, а тому слід звернутися до Міністерства юстиції Республіки Туреччина, із судовим дорученням про надання правової допомоги в рамках Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Після виконання судового доручення, відповідне підтвердження про вручення документів, направити на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області.

Витрати по перекладу документів, а також оплаті за їх вручення, на стадії судового розгляду відповідно до статті 139 ЦПК України повинна нести заінтересована сторона, якою є позивач ОСОБА_1 .

Враховуючи положення пункту 8 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Відтак, провадження у справі слід зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Керуючись ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 187, 190, 191, 274-275, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

направити судове доручення до Міністерства юстиції Республіки Туреччина та клопотати перед ним звернутись до компетентного суду Турецької Республіки із цим судовим дорученням про надання правової допомоги:

1) про вручення відповідачу ОСОБА_4 , громадянину Турецької Республіки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- копії позовної заяви про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з додатками;

- повідомлення про судовий розгляд справи Гадяцьким районним судом Полтавської області на 28 липня 2022 року на 9 год. 00 хв. та про резервну дату судового розгляду 20 жовтня 2022 року на 9 год. 00 хв.

2) Доручити компетентному суду Республіка Туреччина у встановленому чинним законодавством порядку виконати процесуальні дії та зокрема допитати відповідача ОСОБА_2 , громадянина Турецької Республіки з наступних питань: зокрема:

- Чи визнає відповідач ОСОБА_3 позов про розірвання шлюбу? Якщо не визнає, зазначити заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову з посиланням на відповідні докази.

- Чи бажає відповідач ОСОБА_3 брати участь у розгляді справи Гадяцьким районним судом Полтавської області? Якщо він бажає брати участь у розгляді даної справи, то коли очікується його перебування на території України?

- Чи не заперечує відповідач ОСОБА_3 , щоб справа розглядалась за його відсутності?

- Чи бажає відповідач ОСОБА_3 надати письмові пояснення по суті позовних вимог та письмовий відзив на позов про розірвання шлюбу?

Роз`яснити, що відповідач має право подати до Гадяцького районного суду Полтавської області до 20.07.2022 року відзив на позов чи заяву про визнання позову, заперечення щодо наведених позивачем пояснень, міркувань і аргументів у позовній заяві, відповідно до ст. 180 ЦПК України, подавши до суду також документи, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Після виконання вказаного судового доручення направити документи на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року

У випадку неможливості виконання даного доручення, прохання повідомити про обставини, що перешкоджають виконанню доручення.

Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів.

Дану справу призначити до розгляду у судовому засіданні на 28 липня 2022 року на 9 год. 00 хв. в приміщенні Гадяцького районного суду Полтавської області (Полтавська область, м.Гадяч, вул. Лесі Українки,6 37300).

Про дату, час та місце судового засідання повідомити учасників справи.

Визначити резервну дату судового засідання на 20 жовтня 2022 року на 9 год. 00 хв.

Доручити позивачу організацію здійснення перекладу на англійську чи турецьку мову ухвали про надання судового доручення від 20 січня 2022 року у справі та доручення про вручення документів.

Зобов`язати позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Гадяцького районного суду Полтавської області в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2022 року, в якій міститься повідомлення про час, дату та місце судового розгляду, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, виклик-повідомлення про день судового розгляду, запит про міжнародну правову допомогу англійською або турецькою мовою.

Всі судові витрати по виконанню даної ухвали покласти на позивача ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі Судової влади України за веб-адресою http://gd.pl.court.gov.ua.

Головуюча: Л. В. Максименко