Справа 284/743/21
Номер провадження 2/279/205/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" січня 2022 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
секретаря Комарової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства " Страхова група" ТАС" до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування. , -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 98 000 грн. та витрат по сплаті сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн..
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 червня 2019 року о 21 год. 10 хв. по вул. Свято-Миколаївській смт. Народичі Житомирської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Під час цієї пригоди були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_2 .
На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір Обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9345718 від 10.01.2019 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» , згідно з яким, Позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну,в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок та з розміром франшизи 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 24.06.2019 року у справі №284/325/19 , яка набрала законної сили відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП (залишення водієм трансортного засобу місця ДТП , до якого він причетний).
Оскільки позивач сплатив на користь потерпілого страхове відшкодування, тому просить стягнути його з відповідача в порядку ст. 1191 ЦК України та п п. «а» пп.38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач відзиву, чи інших заяв , заперечень на позов не надав.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України).
Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (Постанова Верховного суду України від 16.11.2016 у справі № 761/6313/14-ц, Постанова Верховного суду України від 14.12.2016 у справі № 206/837/15-ц).
Згідно п.п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.11 постанови ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.
Суд вважає, що оскільки відповідача було визнано винуватим у скоєнні ДТП , тому саме він повинен відповідати за завдану шкоду.
У судовому засіданні було встановлено, що на даний час позивач сплатив 98 000 грн. страхового відшкодування на користь осіб, майну яких було завдано матеріальну шкоду. Тому, у зв`язку зі сплатою страхового відшкодування власникам пошкодженого майна до позивача, який здійснив ці виплати, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування.
Тому, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах виплаченого розміру страхового відшкодування .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України, ст . 1194 ЦК України , суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя В.П.Коваленко