Провадження № 2/369/569/22
16.05.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2010 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) та ОСОБА_2 (надалі - відповідач) зареєстрували шлюб, актовий запис № 1924.
В шлюбі сторони стали батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 3025; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 3049.
На даний час подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного добуту не ведуть, проживають за різними адресами, неповнолітні діти проживають з Позивачем.
Відповідач вживає наркотичні речовини, веде себе неадекватно, вчиняє фізичне насильство над Позивачем, про що свідчать протоколи поліції та медична довідка з травмпункту.
Крім того, Відповідач викрав три сімейні автомобілі про що було повідомлено поліцію.
На даний час у Святошинському районному суді м. Києва розглядається справа за позовом Позивача до Відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання спільних дітей з Позивачем.
Позивач зазначала що відповідач вчиняє насильство над Позивачем, що унеможливлює сумісне проживання та користування майном. Відповідач викрав автомобілі, документи та ключі, що унеможливлює доступ до них Позивача та створює додаткові клопоти та витрати з їх розшуку, тому, при розподілі майна, доцільно залишити автомобілі Відповідачу. Неповнолітні діти проживають з Позивачем та відвідують школу № 317 за адресою: м. Київ, вул. Булгакова, 12, дитячий садок № 819 за адресою: АДРЕСА_4 , які знаходяться біля квартири за адресою: АДРЕСА_3 , тому, при розподілі майна, доцільно залишити зазначену квартиру Позивачу.
Ухвалою суду від 27.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Ухвалою суду від 07.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні
Представник позивача подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином в томі числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Відзиву до суду не подав.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 07 серпня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1924 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_8 .
В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Частина 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Відповідно до п. п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Суд приходить до висновку, що сторонами по справі під час шлюбу було набуто у власність спірне рухоме та нерухоме майно. В силу ст. 60 СК України дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності та відповідно підлягає поділу між ними. Враховуючи вартість майна, беручи до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, відсутність заперечень відповідача щодо запропонованого позивачем поділу майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідності його задоволення.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України).
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13, 76-81, 263, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , адреса проживання АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: А.Я. Волчко