Ухвала

23 травня 2022 року

м. Київ

справа № 460/5829/16-ц

провадження № 61-811ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галька Романа Васильовича на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на землю та визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Галька Р. В. на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2022 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків до 12 травня 2022 року.

У травні 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 квітня 2022 року, які не містять обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 квітня 2021 року, містять посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження, однак, обґрунтовуючи відсутність правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, заявник не конкретизує, щодо застосування якої норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Крім того, за змістом уточненої касаційної скарги вбачається, що заявник, в обґрунтування своїх вимог, посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України, що суперечить заявленій підставі касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 01 лютого 2022 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галька Романа Васильовича на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара