Справа № 159/6937/21
Провадження № 2/159/272/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ковельської міської ради (м. Ковель, вул. Незалежності, 73), виконавчого комітету Ковельської міської ради (м. Ковель, вул. Незалежності, 73) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ковельської міської ради, виконавчого комітету Ковельської міської ради про зобов`язання до вчинення дій.

Позов обґрунтовано тим, що 21.09.2021 року позивач надіслала звернення міському голові ОСОБА_2 . У вказаному зверненні позивач зазначила, що, на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2016 року, рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 18.08.2016 року № 278 її поновлено на квартирному обліку з 28.04.1983 року з правом першочергового отримання житла, а з 29.08.1986 року - з правом на позачергове отримання житла, як дитину-сироту.

Придбання житла дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування і осіб з їх числа, здійснюється на виконання міської цільової соціальної Програми забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і осіб з їх числа на 2017 - 2021 роки, затвердженої рішенням Ковельської міської ради від 24.11.2016 року № 16/7.

На виконання вказаної програми виконавчим комітетом Ковельської міської ради придбавається житло означеній категорії громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку. На час прийняття рішення органом місцевого самоврядування 24.11.2016 року позивач перебувала на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з 29.08.1986 року - з правом на позачергове отримання житла, як дитина-сирота, проте не охоплена міською цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт на 2017-2021 роки.

Житлом в 2017 році позивач забезпечена не була, в той час, як житло придбали іншій особі, згідно із вищезгаданою Програмою.

Позивач вказує, що на час смерті її матері - ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй виповнилось 6 років 6 місяців 12 днів та у вказаному віці була поновлена на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, з правом на позачергове отримання житла, як дитина-сирота, згідно з рішенням суду в 2016 році. В 2017 році, у віці 37 років, позивач незаконно не охоплена цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт на 2017 2021 роки.

Також виконавчий комітет Ковельської міської ради мав вирішити питання про придбання позивачу, як дитині-сироті, житла в 2017 році з врахуванням того, що маючи право на позачергове отримання житла у віці 6 років 6 місяців і 12 днів, позивач на даний час його не отримала з вини органу місцевого самоврядування, оскільки в 2017 році була можливість придбання житла їй, як дитині-сироті, за наявності вищезазначеної цільової соціальної Програми на 2017-2021 роки.

Позивач зазначає, що 08.09.2021 року видано розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації за № 544 «Про розподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для забезпечення житлом дітей-сиріт в 2021 році». Витяг з протоколу №1 від 01.06.2021 року комісії Волинської обласної державної адміністрації засвідчує, що позивачу передбачено суму компенсації за рахунок державного бюджету в розмірі 30% граничної вартості житла, як особі з числа дітей-сиріт старше 30 років. Позивач вказує, що вона просила посприяти у вирішенні питання оплати 70% граничної вартості житла за рахунок місцевого бюджету, як дитині-сироті, згідно з цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт на 2017 2021 роки.

Листом № 5847/1.20/2-21 від 13.10.2021 року за підписом міського голови Чайки І.Л. позивача повідомлено, що, згідно з міською цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і осіб з їх числа на 2017-2021 роки, затвердженою рішенням Ковельської міської ради від 24.11.2016 року № 16/7, житлом забезпечуються відповідно до черговості та віку до 23 років. Дітям-сиротам старше 23 років надання та придбання соціального житла, виділення коштів на придбання житла на праві приватної власності не передбачено Програмою.

Такі дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки її статус дитини-сироти підтверджено рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2016 року, яке набуло чинності 10.05.2016 року, а відповідач - Ковельська міська рада, затверджуючи своїм рішенням № 16/7 від 24.11.2016 року вищевказану Програму, незаконно не охоплює цією Програмою позивача, як дитину-сироту, з тих підстав, що їй вже виповнилось 36 років.

У вищевказаному рішенні суду вказано, що відповідача - виконавчий комітет Ковельської міської ради зобов`язано поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з 29.08.1986 року з правом позачергового отримання житла, як дитину-сироту.

На час постановлення рішення суду позивачу виповнилось 36 років, однак право позивача було порушено в серпні 1986 року, на той час позивач була малолітньою, а тому відповідач - Ковельська міська рада, затверджуючи міську цільову соціальну Програму, не мав права не охопити позивача вказаною Програмою лише з тих мотивів, що позивачу більше 23 років. В 1986 році, коли порушилось право позивача на житло, їй не було понад 23 роки.

Рішенням № 393 від 12.10.2021 року «Про виплату грошової компенсації особам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» виконавчий комітет Ковельської міської ради зобов`язав управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради виплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі 165988,50 грн. для придбання житла. Вказана сума отримана як субвенція з Державного бюджету. Відповідно до Порядку виплати компенсації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 року № 615 «Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, житлом та підтримки малих групових будинків» за рахунок Держбюджету позивачу покрито 30% граничної вартості житла, як особі старше 35 років з врахуванням інвалідності.

Вищезгаданою постановою визначено, що з місцевого бюджету позивачу, як дитині-сироті, яка має інвалідність, покривається 70% компенсації для придбання житла, тобто, 387 306 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, позивач просила судвизнати незаконними дії Ковельської міської ради щодо неохоплення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, з 29.08.1986 року як дитина-сирота з правом на позачергове отримання житла, міською цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і осіб з їх числа на 2017-2021 роки, затвердженою рішенням Ковельської міської ради від 24.11.2016 року № 16/7 та зобов`язати виконавчий комітет Ковельської міської ради покрити за рахунок місцевого бюджету 70% граничної суми компенсації за належне житло в сумі 387306,50 грн., як дитині-сироті, з врахуванням наявності інвалідності. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно судові витрати в сумі 6 000 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача - Ковельської міської ради Волинської області у встановлений судом термін подав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не визнає позові вимоги позивача та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, відповідач вказує, що вимога про зобов`язання виконавчого комітету Ковельської міської ради покрити за рахунок місцевого бюджету 70% граничної суми компенсації за належне житло в сумі 387 306,50 грн. ОСОБА_1 є передчасною, оскільки, згідно пункту 4 «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа» для осіб старше 35 років - 30 відсотків граничної вартості житла компенсується з державного бюджету, у 2022 році та наступних роках грошова компенсація у розмірі граничної вартості житла здійснюється за рахунок місцевих бюджетів. Крім цього, відповідач зазначає, що комісією виконавчого комітету Ковельської міської ради з формування пропозицій щодо потреби у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримки малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа і визначення дітей, яким буде придбано житло або призначено грошову компенсацію, рекомендовано Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради вивчити питання щодо виділення матеріальної допомоги ОСОБА_1 та передбачити можливість внесення відповідних змін у Програмах на 2021-2022 бюджетні роки. Зазначена допомога є тією компенсацією у розмірі 70% граничної вартості житла. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог за безпідставністю.

Представник відповідача виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області у встановлений судом термін подав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не визнає позові вимоги позивача та просить в задоволенні позову відмовити повністю з аналогічних підстав, що й попередній відповідач.

Позивач подала відповідь на відзив відповідача, в якому, з врахуванням змісту поданого відповідачем відзиву, просила проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, для з`ясування всіх обставин справи.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Позивачем повторно подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, для з`ясування розбіжностей в сумах, визначених рішенням органу місцевого самоврядування та виплачених позивачу, а також встановлення обставин щодо права позивача на отримання житла.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2022 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову виходячи з таких міркувань.

Частиною 3 ст. 52 Конституції України закріплено, що утримання та виховання дітей - сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (2342-15) (далі - Закон), який набув чинності 13 січня 2005 року і є складовою законодавства про охорону дитинства.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Як встановлено в судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , 1980 року народження, є інвалідом І-ої групи з дитинства та дитиною - сиротою, оскільки її мама - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку із смертю останньої, ОСОБА_1 , 1980 року народження, було виключено із списку черговості на отримання житлової площі (наказ №120 від 04.09.1986).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2016 року зобов`язано виконавчий комітет Ковельської міської ради поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.04.1983 року на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з правом першочергового отримання житла, а з 29.08.1986 року - з правом на позачергове отримання житла, як дитину-сироту.

Дані обставини доказуванню не підлягають відповідно до положень ст. 82 ЦПК України.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області № 278 від 18.08.2016 року позивача поновлено на квартирному обліку з 28.04.1983 року з правом першочергового отримання житла, а з 29.08.1986 року з правом на позачергове отримання житла, як дитину сироту, що сторонами не заперечується.

Рішенням Ковельської міської ради № 16/7 від 24.11.2016 року затверджено міську цільову соціальну Програму забезпеченням житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і осіб з їх числа. Мета даної Програми спрямована на вирішення пріоритетних завдань державної політики у сфері забезпечення житлових прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і осіб, з їх числа. Програма фінансується в рівних долях з обласного та міського бюджету. Відповідно до даної програми статусні діти та особи з їх числа забезпечуються лише упорядкованим соціальним житлом, відповідно до черговості та віку до 23 років.

Перебуваючи на позачерговому квартирному обліку позивач житла не отримала.

В зв`язку з невирішенням відповідачем питання щодо забезпечення позивача житловим приміщенням, остання зверталась до різних інстанцій з проханням вирішити зазначене питання.

Рішенням № 393 від 12.10.2021 року «Про виплату грошової компенсації особам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» виконавчий комітет Ковельської міської ради зобов`язав Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради виплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі 165 988,50 грн. для придбання житла. Вказана сума отримана як субвенція з Державного бюджету.

Відповідно до Порядку виплати компенсації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 року № 615 «Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, житлом та підтримки малих групових будинків» за рахунок Держбюджету позивачу покрито 30% граничної вартості житла, як особі старше 35 років з врахуванням інвалідності.

Щодо доводів позивача про те, що вона з вини відповідачів не охоплена міською цільовою соціальною Програмою забезпечення житлом дітей-сиріт на 2017-2021 роки, а їй за рахунок Держбюджету виплачено лише 30% граничної вартості житла, як особі старше 35 років з урахуванням інвалідності, судом встановлено наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 26.05.2021 затверджено «Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа». Зазначеною постановою передбачено надання субвенції на придбання житла у власність особам старше 23-х років, віднесених до дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа.

Відповідно до пункту 4 «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа» для осіб старше 35 років - 30 відсотків граничної в вартості житла компенсується з державного бюджету, у 2022 році та наступних роках грошова компенсація у розмірі граничної вартості житла здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає порушень прав позивача відповідачами за даною частиною позовних вимог, так як позовні вимоги ОСОБА_1 в частині покриття за рахунок місцевого бюджету 70% граничної суми компенсації за належне житло в сумі 387 306 грн. 50 коп. є передчасними, оскільки законодавством передбачено, що решта вартості граничної суми житла відшкодовується за рахунок місцевих бюджетів у 2022 році та наступних роках.

Аналізуючи все викладене вище в сукупності, суд прийшов до твердого переконання, що позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, в той час, як заперечення відповідачів знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи, що тягне за собою відмову в задоволенні даного позову.

Крім цього, відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені нею судові витрати по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, то враховуючи результат розгляду даної цивільної справи, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, такі судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 77, 78, 82, 141, 258-259, 265 ЦПК України, ст..52 Конституції України, ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування від 13.01.2005 року № 2342-ІV ,Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 року № 615 суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ковельської міської ради (м. Ковель, вул. Незалежності, 73), виконавчого комітету Ковельської міської ради (м. Ковель, вул. Незалежності, 73) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК