Номер провадження: 22-ц/813/191/22
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2021 року за клопотанням представника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на звернення з уточненою позовною заявою у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про поділ майна подружжя, в якому зазначала, що 08 серпня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 48. Від шлюбу є діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано наступне майно: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 та автомобіль марки Nissan, модель X-TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позивач зазначає, оскільки вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, просить суд визнати за ОСОБА_1 Ѕ частку всього зазначеного майна (а.с. 2-6).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року вирішено прийняти вказану позовну заяву до розгляду, відкрити провадження, підготовче судове засідання призначити на 18.09.2020 року (а.с. 32) та ухвалою від 10.11. 2020 року закрити підготовче провадження та справу призначити до розгляду (а.с 35). Безпосередньо в судовому засіданні представник ОСОБА_1 подав клопотання в якому просив поновити пропущений строк для подачі уточненої позовної заяви, посилаючись на те, що він перебував на лікуванні.

29 січня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Маломуж А.І.) у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на звернення з уточненою позовною заявою відмовлено через те, що суд не знайшов підстав для поновлення строку, мотивуючи ухвалу тим, що представник був виписаний з лікарні 18 листопада 2020 року, був присутній у судовому засіданні призначене на 08 грудня 2020 року, проте клопотання про поновлення процесуального строку подав лише 29 січня 2021 року, доказів поважності пропущення процесуального строку за період з 18.11.2020 року по 29.01.2021 року судові не надав (а.с.36).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції про відмову в задоволенні про поновлення процесуального строку, представник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржувану постанову та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, не відповідає діючому законодавству України, в результаті підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що оскільки представник ОСОБА_1 був відсутній під час судового засідання 10 листопада 2020 року через серцевий напад, що стався під час очікування судового засідання, ОСОБА_1 була не обізнана про те, що перехід справи на стадію розгляду по суті позбавляє її можливості зменшити або збільшити позовні вимоги, надати докази і лише після роз`яснень представником положень чинного законодавства ОСОБА_1 було прийнято рішення про зменшення позовних вимог. Тому, апелянт вважає, що ОСОБА_1 була необізнана про існування зазначених обставин, а тому, на думку апелянта, причини пропуску строку для усунення недоліків позовних вимог є поважними. Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції є хибними оскільки відмову у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди та про перехід до розгляду справи по суті ОСОБА_1 дізналась на судовому засіданні 08.12.2020 року, а з ухвалою ознайомилася лише 28.01 2021 року і відразу звернулась з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку. Також, апелянт звертає увагу на те, що ухвали суду першої інстанції від 10.11.2020 року сторонам вручено не було, та на те, що докази про обізнаність представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про існування ухвали від 10.11.2020 року відсутні. Апелянт зазначає, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Апелянт зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, у разі встановленні відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на звернення із заявою про поновлення процесуального строку у справі, суд повинен був залишити заяву про зменшення та остаточне визначення позовних вимог без розгляду. (а.с.38-44).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 березня 2021 року було відкрито, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с. 54-56).

Сторони своїм правом згідно ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що представником позивача не було надано до суду доказів на підтвердження поважності пропуску процесуальних строків та, в свою чергу, відсутні підстави для поновлення встановленого статтею 49 ЦПК України пропущеного строку звернення із заявою про зміну розміру позовних вимог (а.с. 36).

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Одеси 29 липня 2020 року, ухвалою від 04.08.2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.09.2020 року, однак лише 10.11.2020 року було вирішено закрити підготовче судове засідання та справу призначити до розгляд на 08.12.2020 року.

В судовому засіданні 10.11.2020 року представник позивача ОСОБА_5 присутнім не був, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки з історії хвороби № 20299/1024, останній перебував на лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні із заключним клінічним діагнозом гострий інфаркт міокарда нижньої стінки ЛШ, в період з 10.11. по 18.11.2020 року, що в свою чергу позбавило його можливості звернення до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із відповідною заявою щодо уточнення позовних вимог в строк закріплений статтею 49, а саме в даному випадку п. 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, згідно якої позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України. суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою щодо уточнення позовних вимог було заявлено представником позивача ОСОБА_5 лише 29 січня 2021 року безпосередньо в судовому засіданні. Однак враховуючи, що останній був виписаний з лікарні, згідно виписки з історії хвороби, наявної в матеріалах справи, 18 листопада 2020 року та був присутнім в судовому засіданні 08 грудня 2020 року, тому, в свою чергу, не був позбавлений права щодо ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій відповідних процесуальних документів та звернення до суду із вищезазначеним клопотанням про поновлення пропущеного строку на уточнення позовних вимог. Окрім того, в матеріалах цивільної справи № 947/21272/20, котрі 06 квітня 2022 року надійшли на адресу Одеського апеляційного суду на запит судді, наявний протокол судового засідання, яке відбулося 08 грудня 2020 року та з якого чітко вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 були присутні в залі судового засідання (а.с. 84). Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивач як ініціатор процесу в даному випадку повинен цікавитися станом та рухом розгляду цивільної справи. Доказів на підтвердження причин неможливості здійснення відповідних процесуальних дій, апелянтом на адресу суду не надано та, в свою чергу, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тищенко Станіслава Юрійовича відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький