Справа № 182/7521/21
Провадження № 2-о/0182/17/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.05.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності документа, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серія НОМЕР_1 від 07 лютого 1979 року та диплому НОМЕР_2 «Дніпропетровський політехнікум Мінлегпрому СРСР» від 01 березня 1984 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ. 07 лютого 1979 року на її прізвище « ОСОБА_2 » була видана трудова книжка серії НОМЕР_1 . 03 вересня 1983 року вона зареєструвала шлюб та, як результат, змінила прізвище « ОСОБА_3 » (на російській мові). Факт зміни прізвища було відображено на титульному аркуші трудової книжки. 22 вересня 1987 року шлюб було розірвано і вона змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_2 ». Факт зміни прізвища також було відображено на титульному аркуші трудової книжки. 25 серпня 2021 року вона звернулася до Відділу обслуговування громадян № 20 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо призначення їй пенсії за віком. Разом з іншими документами нею була надана трудова книжка серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1979 року, диплом НОМЕР_2 «Дніпропетровський політехнікум Мінлегпрому СРСР». Однак, у призначенні пенсії їй було відмовлено, оскільки при розгляді документів встановлено, що в у трудовій книжці, серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1979 року, та дипломі НОМЕР_2 «Дніпропетровський політехнікум Мінлегпрому СРСР», її ім`я помилково вказано російською мовою « ОСОБА_4 », тобто, воно не збігається з ім`ям, яке вказано, відповідно до данних паспорту та інших документів, оскільки вірним є ім`я « ОСОБА_4 ». Тому, на підставі викладеного, вона змушена звернутися до суду для встановлення даного факту, який має юридичне значення для неї, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в тому числі, призначення пенсії.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.26).

Представник заінтересованої особи - Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, будь-які пояснення та заперечення у них відсутні (а.с.24).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: паспорту, серії НОМЕР_3 , виданого 06 жовтня 1995 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.18), довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про шлюб, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_1 ». Попри це, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, з трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1979 року та дипломі НОМЕР_2 «Дніпропетровський політехнікум Мінлегпрому СРСР», на яких міститься зазначення щодо ім`я заявниці, а саме: « ОСОБА_4 » (російською мовою), хоча дане зазначення не збігається з ім`ям, яке вказано, відповідно даних паспорту та інших документів, оскільки вірним її ім`я на українській мові є « ОСОБА_4 » (а.с.17).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані імені заявниці в трудовій книжці та дипломі є наявними, а, у відповідності до паспорту громадянки України, картки фізичної особи-платника податків, прізвище, ім`я та по батькові заявниці є « ОСОБА_1 », суд вважає, що вони є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами, а тому не викликає сумніву той факт, що вищевказані документи, дійсно, належать ОСОБА_1 .

За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 315- 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1979 року та диплома, серії НОМЕР_2 , виданого «Дніпропетровський політехнікум Мінлегпрому СРСР» 01 березня 1984 року, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал