Справа № 156/319/22
Провадження № 2/156/188/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 травня 2022 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., розглянувши заяву представника заявника адвоката Коростельова Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович про визнання виконавчого напису нотаріуса № 38126 від 05 листопада 2021 року таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

19 травня 2022 року адвокат Коростельов С.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович про визнання виконавчого напису нотаріуса № 38126 від 05 листопада 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, яке проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Прирога С.С. на підставі виконавчого напису №38126, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 05 листопада 2021 року у виконавчому провадженні № 67858074, відкритого 13 грудня 2021 року.

В обґрунтування необхідності вжиття таких заходів забезпечення посилається на те, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі документів, наданих відповідачем, що не підтверджують безспірність заборгованості перед відповідачем. Представник заявника вважає, що існує необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується в судовому порядку, задля уникнення неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усунення перешкод у користуванні його майном. Вважає, що у разі незабезпечення позову, в подальшому виникне ускладнення поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Учасники справи в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом позову є оскарження виконавчого напису від 05 листопада 2021 року за реєстровим № 38126, а примусове стягнення за спірним виконавчим написом може призвести до незаконного стягнення з позивача грошових коштів.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову, який обрано позивачем, передбачено п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19 та від 29 квітня 2020 року у справі № 285/2445/18.

Нормою ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст.90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту позовної заяви у даній справі, представник позивача заявив вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в сумі 32319 грн.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача ОСОБА_2 посилається на те, що виконавчий напис № 38126 від 05 листопада 2021 року, вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 38126 від 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. не існувало законом передбаченої можливості вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, оскільки порядок передбачений Постановою КМ України № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у вказаній частині, втратив чинність.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, представником заявника ОСОБА_2 викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого напису нотаріуса.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими вимоги про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене та вимагатиме значних зусиль позивача, а тому заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 38126 від 05 листопада 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в сумі 32319 грн. підлягає до задоволення.

Вжиття заходів забезпечення позову, за переконанням суду, буде достатнім для досягнення мети зазначеного заходу до вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За змістом ст.ст.153, 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч.3 ст.154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч.4 ст.154 ЦПК України).

Щодо зустрічного забезпечення у поданій представником заявника заяві про забезпечення позову зазначено, що потреби у вжитті заходів зустрічного забезпечення немає, адже немає обставин, які могли ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача.

Частиною 1 статті 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відтак розгляд заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства.

Суддя, вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третій особі, а також відсутні обставини, визначені ч.3 ст.154 ЦПК України.

Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову, згідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.149-154, 158 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву представника заявника адвоката Коростельова Станіслава Володимировича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович про визнання виконавчого напису нотаріуса № 38126 від 05 листопада 2021 року таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення, що проводиться на підставі виконавчого документа - напису, вчиненого 05 листопада 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуБригідою Володимиром Олександровичем, місцезнаходження: 02068, м. Київ пр-т Григоренка, 15 прим.3, зареєстрованого в реєстрі за №38126, за яким стягується заборгованість із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСТАФІНАНС», місцезнаходження: вул. Сурикова, 3 м. Київ, , в розмірі 32319 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 156/319/22.

Заходів щодо застосування зустрічного забезпечення позову суд не застосовував.

Ухвала судді про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали невідкладно направити приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст.158 ЦПК України.

На підставі ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

На ухвалу судді може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала судді не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Є. Бєлоусов