ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 травня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/459/22

Головуючий у першій інстанції Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/550/22

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/550/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,

треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року про передачу справи на розгляд до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Брайт Інвестмент» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд Шевченківському районному суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно розтлумачив вимоги статті 24 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначивши, що підставою для передачі справи на розгляд до іншого суду є місце виконання виконавчого напису нотаріуса, яким є місце отримання доходу позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до ТОВ «Брайт Інвестмент», в якому просив визнати виконавчий напис від 23 червня 2021 року № 217190, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості в сумі 48646,31грн, таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовував тим, що 14.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. відкрито виконавче провадження ВП № 68175286 на підставі виконавчого напису №217190, вчиненого 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» в сумі 48646,31грн.

Позивач уважає, що наведений вище виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, нотаріусом не встановлено безспірність заборгованості позивача перед банком, адже жодних договірних кредитних відносин між сторонами не існує.

Передаючи справу на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що згідно поданих доказів виконавче провадження здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. за місцем отримання доходу позивача ОСОБА_1 в ТОВ «Біком», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 56 А, а тому в даному випадку місцем проведення виконавчих дій та місцем виконання виконавчого напису є не зареєстроване місце проживання боржника, а місцезнаходження товариства, в якому боржник ОСОБА_1 отримує заробітну плату.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд через порушення останнім норм процесуального права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак слід відзначити, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується лише у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Разом з тим, згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Апеляційний суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством для виконання судових рішень та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», що визначає місце виконання рішення/напису нотаріуса: виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

За положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.10.2020, справа №263/14171/19.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. перебуває виконавчий напис №21790, виданий 23 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості в розмірі 48646,31 грн.

Фактичне місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Як зазначено вище, поняття «місце знаходження приватного виконавця» не є тотожним до поняття «місце виконання виконавчого напису».

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 1,2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання буде вважатися або місце знаходження боржника, або місце знаходження його майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо права позивача на обрання альтернативної підсудності розгляду справи за місцем знаходження боржника та звернення до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом з дотриманням положень ч.12 ст.28 ЦПК України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для передачі справи за територіальною юрисдикцією до Шевченківського районного суду м. Києва, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: