Справа № 456/5643/21
Провадження № 2/456/174/2022
РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Грабовецько-Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в судовому засіданні збільшивши позовні вимоги, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності, а саме: просить встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок у АДРЕСА_1 від 05.12.1988р. виданого на ім`я ОСОБА_2 , факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Монастирець Стрийського району Львівської області, на час відкриття спадщини, визнати за позивачем ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Монастирець Стрийського району Львівської області, земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0306 площею 0.3659га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0007 площею 3.6001га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0029 площею 0.9337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Монастирець Стрийського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Монастирець Стрийського району Львівської області померла сестра дідуся позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки. Право власності на будинок зареєстровано ще за колгоспним двором головою якого була рідна сестра дідуся на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.12.1988р. Станом на 15.04.1991р., часу ліквідації поняття колгоспний двір, вона була головою колгоспного двору та його єдиним членом, але в свідоцтві про право власності на жилий будинок по батькові ОСОБА_2 , помилково зазначено ОСОБА_4 замість ОСОБА_5 . В усіх інших документах її по батькові зазначено ОСОБА_5 . Рідна сестра дідуся була одинокою, не мала своєї сім`ї. За життя, 17.05.2011р. в Монастирецькій сільській раді Стрийського району Львівської області вона склала заповіт в користь позивача, який не змінено та не скасовано. В 2021р. позивач звернувся до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті родички, на що завідувач Стрийської державної нотаріальної контори своїм листом №1281/02-14 від 11.10.2021р. відмовив з мотивів відсутності належних правовстановлюючих документів на будинок, пропуску терміну подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендував звертатися до суду. Крім того, померлій родичці за життя належали ще три земельні ділянки, які також відносяться до спадкової маси. Зокрема ОСОБА_3 належало право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ «Нива» Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області розміром 3.30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 15.07.1996р. (серія ЛВ №064540). Взамін цього сертифікату по Монастирецькій сільській раді здійснена державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0306, площею 03659га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, вартістю 3188.79грн., :04:000:0007, площею 3.6001га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, вартістю 27 372.27грн., :02:000:0029, площею 0.9337га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, вартістю 2207.37грн. Загальна вартість земельних ділянок становить 32 768.43грн. Дані земельні ділянки передані ОСОБА_3 у власність на підставі рішення сесії Монастирецької сільської ради № 23 від 07.04.2011р. та розпорядженням Стрийської районної державної адміністрації № 217 від 21.04.2011р. Оскільки позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою відповідача №685 від 25.10.2021р., проживав у господарстві ОСОБА_2 з червня 2008р. до часу її смерті без реєстрації місця проживання. Вони разом вели господарство, в усьому допомагав їй по господарству, доглядав за нею, якій вже в силу віку та хвороб вже було складно самостійно господарювати, тому і заповіт вона склала на користь позивача.

Позивач та його представник в судове засідання не з?явились, однак представником позивача було подано заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Грабовецько-Дулібської сільської ради в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконавчим Монастирецькою сільською радою Стрийського району Львівської області від 27.05.2011, серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту укладеного в с. Монастирець Стрийського району Львівської області 17.05.2011, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що вона матиме право за законом ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 05.12.1988, вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є гр. ОСОБА_2 .

Згідно витягу з по господарської книги №685 від 25.10.2021, виданого виконавчим комітетом Грабовець-Дулібівської сільської ради, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Разом із нею до дня смерті проживав без реєстрації ОСОБА_1 і вели спільне господарство. За будинковолодінням обліковується земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,16 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га. Земельні ділянки не приватизовані. Станом на 15.04.1991, господарство обліковувалось як колгоспний двір.

Згідно виготовленого технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , будинковолодіння складається, з: житловий будинок А1 зі сходами а2, житловою площею 20.6кв.м., загальною площею 46.8 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: сарай Б1 дерево, сарай В1 дерево, вбиральня Г1 дошки, сарай Д1 дошки, погріб Е1 цегла, навіс Ж1 дошки, огорожа №1 дерев`яний штахетник, огорожа №2 металева сітка без фундаменту, №3 металеві ворота А1.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - :01:001:0306, площею 03659га, :04:000:0007, площею 3.6001га, :02:000:0029, площею 0.9337га, розташовані на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області.

Згідно повідомлення Стрийської державної нотаріальної контори від 11.10.2021 №1282/02-14, вбачається, що ОСОБА_1 , звертався до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв?язку із пропуском шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини та у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених належним чином на житловий будинок разом з належними до нього господарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.12.1988 року, виданого Стрийською районною радою Львівської області, вбачається, що свідоцтво про право власності видано колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З витягу з по господарської книги №685 від 25.10.2021, виданого виконавчим комітетом Грабовецько-Дулібівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . За будинковолодінням обліковується земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,16 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га. Земельні ділянки не приватизовані. Станом на 15.04.1991, господарство обліковувалось як колгоспний двір.

З огляду на те, що розбіжність у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , де головою колгоспного двору зазначено ОСОБА_2 , є очевидним, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , та вважає можливим встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок у АДРЕСА_1 від 05.12.1988р. виданого на ім`я ОСОБА_2 , оскільки таке підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

П.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , до часу смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 .

Згідно витягу з по господарської книги №685 від 25.10.2021, виданого виконавчим комітетом Грабовецько-Дулібівської сільської ради, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , разом із нею до дня смерті проживав без реєстрації ОСОБА_1 і вели спільне господарство.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , та вважає можливим встановити факт постійного проживання разом із ОСОБА_2 , до часу відкриття спадщини до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно п.7 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ вбачається, що відповідно до ст.55 Закону "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Оскільки на час смерті ОСОБА_2 , позивач постійно проживав разом з нею, враховуючи те що позивач, є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2 , фактично спадщину прийняв, крім позивача немає інших спадкоємців, які претендують на дане спадкове майно, ніким не заявлено свого права на спадкування, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок у АДРЕСА_1 від 05.12.1988, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Монастирець Стрийського району Львівської області, однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 до часу відкриття спадщини - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Монастирець Стрийського району Львівської області, а саме: житловий будинок А1 зі сходами а2, житловою площею 20.6кв.м., загальною площею 46.8 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: сарай Б1 дерево, сарай В1 дерево, вбиральня Г1 дошки, сарай Д1 дошки, погріб Е1 цегла, навіс Ж1 дошки, огорожа №1 дерев`яний штахетник, огорожа №2 металева сітка без фундаменту, №3 металеві ворота А1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: - земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0306 площею 0.3659га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, - земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0007 площею 3.6001га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, - земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0029 площею 0.9337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Монастирецької сільської ради Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Монастирець Стрийського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко