Ухвала

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 456/2575/16-ц

провадження № 61-19737ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Наталії Василівни на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: провести між нею та ОСОБА_1 реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй у житловому будинку «А-1»: приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІ» площею 6,1 кв. м; приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІІ» площею 3,7 кв. м; приміщення веранди «а-2» під літ. «IV» площею 1,4 кв. м (всього - площею 11,2 кв. м, вартістю 59 628,80 грн); приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-2 площею 11 кв. м; приміщення коридору ж/б «А-1» під літ. 1-1 площею 7,8 кв. м; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-3 площею 19 кв. м (всього - площею 37,8 кв. м, вартістю 243 341,50 грн); приміщення підвалу «а-3» під літ. ІV площею 9 кв. м, вартістю 16 245 грн; господарську будівлю: сарай під літ. «Б» вартістю 26 226 грн; земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 6,21; 3,35; по будинку 3; 14,10; 5,46; 2,48; 30,26 м. п., площею 125,20 кв. м, та земельну ділянку 1 по господарській будівлі 1,35; 3,89; 6,09 м. п. - площею 23,95 кв. м., загальною площею 149,15 кв. м.; ОСОБА_1 виділити: в житловому будинку «А-1»: приміщення веранди «а-2» під літ. «І» площею 7,2 кв. м., вартістю 38 332,80 грн; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-5 площею 12,7 кв. м; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-4 площею 19 кв. м (всього - площею 39,5 кв. м, вартістю 204 052,90 грн); приміщення підвалу «а-3» під літ. «ІІІ» площею 4,7 кв. м, вартістю 8 483,50 грн; приміщення підвалу «а-1» під літ. «І» площею 6,2 кв. м; приміщення підвалу «а-1» під літ. «ІІ» площею 11,5 кв. м (всього - площею 17,7 кв. м, вартістю 52 454 грн); господарську будівлю: літню кухню під літ. «Г» вартістю 71 734 грн, земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 3,35; 4,95; 3,37 м. п. по будинку загальною площею 17,52 кв. м, 14,10; 8,70; 14,23; 8,61 площею 118,81 кв. м, під будівлею літньої кухні під літ. «Г» площею 12,85 кв. м - загальною площею 149,15 кв. м. Виділити у спільне її та ОСОБА_1 користування: вхід у підвал під літ. «а-4» вартістю 7 713 грн, вбиральню під літ. «В» вартістю 7 713 грн, вимощення під літ. «І» вартістю 2 314 грн, огорожу під № 1 вартістю 5 399 грн, огорожу під № 2 вартістю 9 256 грн, ворота під № 3 вартістю 7 713 грн; земельну ділянку з такими геометричними розмірами по периметру: 3,31; 3,17; 22,6; по будівлі літньої кухні 1; 8,14; 8,70; 3,0 по житловому будинку 3,37 м. п. - загальною площею 171 кв. м.; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь компенсацію за відхилення від ідеальної частки у спільному майні в сумі 15 578,95 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року позов задоволено. Проведено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_2 : в житловому будинку «А-1»: приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІ» площею 6,1 кв. м; приміщення веранди «а-2» під літ. «ІІІ» площею 3,7 кв. м; приміщення веранди «а-2» під літ. «IV» площею 1,4 кв. м (всього - площею 11,2 кв. м, вартістю 59 628,80 грн); приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-2 площею 11 кв. м; приміщення коридору ж/б «А-1» під літ. 1-1 площею 7,8 кв. м; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-3 площею 19 кв. м (всього -площею 37,8 кв. м, вартістю 243 341,50 грн); приміщення підвалу «а-3» під літ. ІV площею 9 кв. м, вартістю 16 245 грн.; господарську будівлю: сарай під літ. «Б» вартістю 26 226 грн.; земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 6,21; 3,35; по будинку 3; 14,10; 5,46; 2,48; 30,26 м. п., площею 125,20 кв. м та земельну ділянку 1 по господарській будівлі 1,35; 3,89; 6,09 м. п. - площею 23,95 кв. м, загальною площею - 149,15 кв. м. Виділено ОСОБА_1 в житловому будинку «А-1»: приміщення веранди «а-2» під літ. «І» площею 7,2 кв. м, вартістю 38 332,80 грн; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-5 площею 12,7 кв. м; приміщення житлової кімнати ж/б «А-1» під літ. 1-4 площею 19 кв. м (всього - площею 39,5 кв. м, вартістю 204 052,90 грн); приміщення підвалу «а-3» під літ. «ІІІ» площею 4,7 кв. м, вартістю 8 483,50 грн; приміщення підвалу «а-1» під літ. «І» площею 6,2 кв. м; приміщення підвалу «а-1» під літ. «ІІ» площею 11,5 кв. м (всього -площею 17,7 кв. м, вартістю 52 454 грн); господарську будівлю: літню кухню під літ. «Г» вартістю 71 734 грн; земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру: 3,35; 4,95; 3,37 м. п. по будинку загальною площею 17,52 кв. м, 14,10; 8,70; 14,23; 8,61 площею 118,81 кв. м, під будівлею літньої кухні під літ. «Г» площею 12,85 кв. м, загальною площею 149,15 кв. м. Виділено у спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : вхід у підвал під літ. «а-4» вартістю 7 713 грн, вбиральню під літ. «В» вартістю 7 713 грн, вимощення під літ. «І» вартістю 2 314 грн, огорожу під № 1 вартістю 5 399 грн, огорожу під № 2 вартістю 9 256 грн, ворота під № 3 вартістю 7 713 грн; земельну ділянку з такими геометричними розмірами по периметру: 3,31; 3,17; 22,6; по будівлі літньої кухні 1,0; 8,14; 8,70; 3,0 по житловому будинку 3,37 м. п. - загальною площею 171 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від ідеальної частки ОСОБА_2 в сумі 15 578,95 грн та судові витрати в сумі 13 438,95 грн, а всього - 29 017,90 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, з урахування ухвали цього суду від 30 липня 2021 року про виправлення описок, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року - без змін.

02 грудня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Дмитрович Н. В. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дмитрович Н. В. також заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 грудня 2021 року визнано наведені у клопотанні представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Н. В. підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду: заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази; уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі не менше 13 780 грн. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Н. В. про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, Верховний Суд виходив з того, що з рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року вбачається, що розгляд справи було проведено у відкритому судовому засіданні за участю: представника позивача - ОСОБА_3 , представника відповідача - Дмитрович Н. В . Апеляційна скарга на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року була подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Дмитрович Н. В., яка представляє інтереси відповідача в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду згідно з ордером від 25 листопада 2021 року серії ВС № 1111117. Розгляд справи було проведено апеляційним судом у відкритому судовому засіданні. В оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не з`явилася в судове засідання, призначене на 20 липня 2021 року, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена через свого представника, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду було складено 30 липня 2021 року. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року була оприлюднена в реєстрі 04 серпня 2021 року. Однак касаційну скаргу на цю постанову було подано тим же представником ОСОБА_1 - адвокатом Дмитрович Н. В. лише 02 грудня 2021 року, тобто більш ніж через чотири місяці після складення повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду. Така бездіяльність відповідача як особи, що подала апеляційну скаргу, та протягом всього розгляду справи в судах користувалася професійною правничою допомогою адвоката не дає підстав для висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, за ідентифікаторами поштового відділення 729 та 737, адвокат Дмитрович Н. В. та ОСОБА_1 отримали зазначену ухвалу 28 грудня 2021 року та 31 грудня 2021 року відповідно.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2022 року виправлено описку, допущену в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 грудня 2021 року, а саме - зазначено датою постановлення цієї ухвали «15 грудня 2021 року» замість помилково вказаної «15 листопада 2021 року».

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, за ідентифікаторами поштового відділення 889 та 897 ОСОБА_1 та адвокат Дмитрович Н. В. отримали зазначену ухвалу 13 квітня 2022 року та 15 квітня 2022 року відповідно.

Станом на 19 травня 2022 року від ОСОБА_1 та її представника - адвоката Дмитрович Н. В. не надійшло до Верховного Суду матеріалів на усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Станом на 19 травня 2022 року від ОСОБА_1 та її представника - адвоката Дмитрович Н. В. не надійшло до Верховного Суду заяв про продовження процесуального строку, встановленого для усунення недоліків касаційної скарги.

Крім цього, Верховним Судом враховано, що десятиденний строк з дня отримання заявником ухвали Верховного Суду від 15 грудня 2021 року закінчився до видання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) вказано, що до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні наслідки в цивільному процесі передбачені пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з яким суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У параграфах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 1291 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Отримавши ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 грудня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, у відведений судом строк ОСОБА_1 та її представник - адвокат Дмитрович Н. В. не виконали вимог цієї ухвали, не направили до суду касаційної інстанції заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, не подали уточненої касаційної скарги з наведеними в ній підставами касаційного оскарження судових рішень, не сплатили судового збору за подання касаційної скарги, не усунули недоліків касаційної скарги, що унеможливлює відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції.

Тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дмитрович Наталії Василівни на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко