Головуючий у І інстанції Твердохліб Ю.О.
Провадження №22-ц/824/2297/2022 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила про його задоволення, посилаючись на те, що 15.01.2020 року між нею та ПрАТ «Страхова Група «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FО - 644524, відповідно до п. 1 ч. 1 якого об`єктом страхування є транспортний засіб Mitsubishi Eclipse Cross, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 .

Пунктом 8.15 Договору передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена цим Договором, яка відбулась, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхувальнику або іншій визначеній Договором особі.

Відповідно до п. 9.2 ч.9 Договору одним із видів страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода. Згідно з Додатком 1 до Договору, загальна страхова сума за цим договором становить 730 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 ч. 5 Договору початком дії договору страхування є 00 год. 00 хв. 16.01.2020 року. Закінчення дії договору страхування - 23 год. 59 хв. 15.01.2021 року при внесенні 100% страхової премії на поточний рахунок страховика.

Згідно з п. 3.2 ч. 3 Договору франшиза за ризиками ДТП становить 1%.

Відповідно до квитанції № 47213933 від 16.01.2020 року позивач сплатила на рахунок відповідача страхову премію в розмірі 38 763 грн. з призначенням платежу: «страховий платіж зг. дог. № FО - 644524».

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10111/20 від 11.12.2020 року, ОСОБА_2 20.11.2020 року о 09:40 год. керував транспортним засобом марки Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Південно-Кільцева, 14-А у м. Чернівці, під час перестроювання з лівої смуги руху в праву не надав дорогу транспортному засобу марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, при цьому виконував поворот праворуч, чим порушив п.п.10.3., 10.4. Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

20.11.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про настання страхової події.

Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 26.11.2020 року, складеного представником відповідача, та Рахунку-фактури № Сч-000016 від 30.11.2020 року, Рахунку-фактури № Л-0000107 від 30.11.2020 року вартість відновлювального ремонту разом з матеріалами складає 181 210,00 грн.

16.12.2020 року листом № 20677/9120 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування по даній події на підставі п. 15.8 Договору (згідно з яким страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках «Використання ЗТЗ зі зношеними шинами (тобто залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України) або не відповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини (у разі, якщо страхова подія відбулась з вини особи, яка керує ЗТЗ).

Позивач ОСОБА_1 , не погодившись з відмовою ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування, звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на свою користь страхове відшкодування (з врахуванням франшизи 1%) у розмірі 179 397,90 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 рокупозов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Задорожного С.Д.подала на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилалась на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та не враховано, що причиною дорожньо-транспортної пригоди із застрахованим автомобілем є факт порушення його водієм п.п.10.1 та 10.3 ПДР України, що стосується правил зміни напрямку руху, а не факт використання зношених шин або встановлення шин, які не відповідають сезону їх використання, що виключає можливість застосування п. 15.8 укладеного між сторонами договору. Тому, відмова відповідача, як страховика, у виплаті страхового відшкодування є незаконною, а вимоги позивача, як страхувальника, про стягнення суми страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (179 397 грн. 90 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.01.2020 року між ПрАТ «Страхова Група «ТАС» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту FО - 644524, відповідно до п. 1 ч. 1 якого об`єктом страхування є транспортний засіб Mitsubishi Eclipse Cross, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 (а.с.5-8).

Пунктом 8.15 Договору передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена цим Договором, яка відбулась, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхувальнику або іншій визначеній Договором особі.

Відповідно до п. 9.2 ч.9 Договору одним із видів страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода.

Згідно з Додатком 1 до Договору загальна страхова сума за цим договором становить 730 000 грн.

Відповідно до п. 5.1 ч. 5 Договору початком дії договору страхування є 00 год. 00 хв. 16.01.2020 року. Закінчення дії договору страхування - 23 год. 59 хв. 15.01.2021 року при внесенні 100% страхової премії на поточний рахунок страховика.

Згідно з п. 3.2 ч. 3 Договору франшиза за ризиками ДТП становить 1%.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила на рахунок відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» страхову премію в розмірі 38 763 грн. з призначенням платежу: "страховий платіж зг. дог. № FО - 644524, що підтверджується квитанцією № 47213933 від 16.01.2020 року (а.с.9).

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10111/20 від 11.12.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2020 року, оскільки він 20.11.2020 року о 09:40 год. керував транспортним засобом марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Південно-Кільцева, 14-А у м. Чернівці, під час перестроювання з лівої смуги руху в праву не дав дорогу транспортному засобу марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, при цьому виконував поворот праворуч, чим порушив п.п.10.3., 10.4. Правил дорожнього руху України.

Апеляційним судом досліджено зміст зазначеного рішення суду та встановлено, що обставини, встановлені судом першої інстанції, відповідають змісту наявної у ЄДРСР постанові Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 грудня 2020 року по адміністративній справі № 727/10111/20 (копію постанови по адміністративній справі № 727/10111/20 долучено до матеріалів справи).

Також встановлено, що 20.11.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про настання страхової події.

26.11.2020 року ПрАТ «Страхова Група «ТАС» складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) та Рахунок-фактуру № Сч-000016 від 30.11.2020 року, Рахунок-фактуру № Л-0000107 від 30.11.2020 року, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача разом з матеріалами складає 181 210,00 грн. (а.с.12-13).

16.12.2020 року листом № 20677/9120 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування по даній події на підставі п. 15.8 Договору (згідно з яким страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, у випадках «Використання ЗТЗ зі зношеними шинами, залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України, або не відповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини, у разі, якщо страхова подія відбулась з вини особи, яка керує застрахованим транспортним засобом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ПрАТ «Страхова Група «ТАС» обґрунтовано відмовлено позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 15.8. укладеного між сторонами Договору страхування від 15.01.2020 року, у зв`язку з тим, що на момент вчинення ДТП 20.11.2020 року на застрахованому ТЗ були встановлені літні шини, що є порушенням зазначеного пункту Договору та являється підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За приписами статті 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Тобто, положення вищенаведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

У постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Пунктом 9.2 ч.9 Договору добровільного страхування від 15.01.2020 року, укладеного між сторонами, одним із видів страхових ризиків передбачено дорожньо-транспортну пригоду.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2020 року застрахований автомобіль «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 потрапив у ДТП у зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/10111/20 від 11.12.2020 року. Даною постановою суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави.

Вищенаведені обставини свідчать про настання страхового випадку, що згідно умов договору та вимог закону породило обов`язок відповідача виплатити позивачу страхове відшкодування.

Разом з тим, страховик ПрАТ «Страхова Група «ТАС» відмовив у виплаті страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідно до фото додатків та акту огляду пошкодженого ТЗ від 26.11.2020 року на автомобілі Mitsubishi Eclipse, НОМЕР_1 , встановлено літні шини, що згідно п. 15.8 договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Однак, слід зазначити, що п. 15.8. Договору однією із причин відмови у виплаті страхового відшкодування передбачає використання ЗТЗ зі зношеними шинами (тобто залишкова висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України) або невідповідними сезону експлуатації шинами: влітку встановлено зимові шини або взимку встановлено літні шини (у разі, якщо страхова подія відбулася з вини особи, яка керує ЗТЗ). При цьому у цілях Договору зимовим сезоном вважається період з 15 листопада до 15 березня, а літнім сезоном вважається період з 15 травня по 15 вересня. При прийнятті рішення враховується причинно-наслідковий зв`язок настання події та встановлених шин на ЗТЗ».

Тобто, аналіз змісту даного пункту договору свідчить про те, що у разі порушення при керуванні ЗТЗ правил експлуатації шин (їх зношеність або використання не за сезоном), страховик може відмовити у виплаті страхового відшкодування, але за умови, що страховий випадок - ДТП, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із встановленими на ЗТЗ шинами.

В даній справі причиною ДТП, яка є страховим випадком, є порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.3. ПДР, які передбачають наступне: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1.); у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися (п.10.3.).

Тобто, причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб, є порушення водієм правил зміни напрямку руху, а не експлуатація у зимовий період автомобіля на літніх шинах. За таких обставин відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між ДТП, як страховим випадком, та встановленими на ЗТЗ шинами, що, в свою чергу, свідчить про безпідставне застосування страховиком п. 15.8 договору в якості підстави для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування.

Висновок суду про доведеність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та встановленими на автомобілі позивача шинами взагалі ґрунтується на припущеннях, оскільки не підтверджується жодними наявними у справі доказами. При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що свідчить про грубе порушення судом першої інстанції норм процесуального закону при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми процесуального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, наслідком чого стало ухвалення судом помилкового рішення про залишення позову без задоволення, рішення суду згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на загальну суму 4 488,97 грн., факт понесення яких підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року- скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 15.01.2020 року страхове відшкодування у розмірі 179 397 грн. 90 коп. та понесені по справі судові витрати на суму 4 488 грн. 97 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: