Ухвала

Іменем України

10 січня 2022 року

м. Київ

справа № 753/704/20

провадження № 61-16015ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до філії - Житомирське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року представник ОСОБА_1 - Гошко В. І. , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до філії - Житомирське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу у розмірі 20 028,00 грн, відсотків - 11 644,27 грн та пені - 657 919,80 грн.

В обгрунтування позовних вимог представник ОСОБА_1 - Гошко В. І. , посилався на те, що з депозитного рахунка № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я позивача ОСОБА_1 , відповідач безпідставно та неправомірно відрахував грошові кошти в сумі 20 028,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року справу передано за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року позовну заяву адвоката Гошка В. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 повернуто позивачу.Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат, який не має повноважень на представництво її інтересів у даній справі, тобто є особою, яка не має процесуальної дієздатності підписувати документи, тому позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою, оскільки договором про надання правової допомоги ОСОБА_1 уповноважила адвоката Гошка В. І. надавати їй правову допомогу з питань прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Правовідносини, які стали підставою для указаного позову, не є правовідносинами спадкування, а виникли з договору банківського вкладу, який укладено між позивачем та відповідачем.

29 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - Гошко В. І. , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.

Посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, позивач просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 рокузалишено без руху та надано для усунення недоліків касаційної скарги строк до 18 листопада 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали заявник направив до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 17 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Недоліки касаційної скарги у встановлений судом строк усунено.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, обґрунтоване тим, що копію постанови апеляційного суду представник позивача отримав 02 вересня 2021 року. На підтвердження зазначеного заявником, зокрема, додано копію конверта Житомирського апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором № 964 та інформацію із сайту Укрпошти, з яких убачається, що Гошко В. І. отримав постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року 02 вересня 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних підстав, він підлягає поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року заявник вказує порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зазначаючи, що правові підстави для повернення позовної заяви позивачу були відсутні.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судом апеляційної інстанції за матеріалами справи установлено, що представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача 20 028,00 грн банківського вкладу, 11 644,27 грн - відсотків та 657 919,80 грн пені.

Позовна заява підписана і подана до суду представником позивача - адвокатом Гошком В. І., який діяв на підставі ордеру серії КС № 666932 від 19 грудня 2019 року.

У даному ордері адвокатом зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року № 05/17.

У пунткті 1 договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року № 05/17, який укладено між адвокатом Гошком В. І. та ОСОБА_1 , визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: з питань прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У частині четвертій статті 26 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі, з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин першої-другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).

З постанови апеляційного суду убачається, що після смерті ОСОБА_3 його дружина - ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20 листопада 2016 року № 516.

Отже, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оформила свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Таким чином, обгрунтованими є висновки суду першої інстанції, з якими погодився і апеляційний суд про те, що з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину відносини між позивачем і її представником щодо спадкування припинилися.

Апеляційний суд встановив, що депозитний рахунок № НОМЕР_2 , з якого було відраховано спірну суму коштів, відкритий саме на ім`я позивача ОСОБА_1 на підставі депозитного договору № 35523505 від 29 листопада 2016 року на вклад «Мій пенсійний депозит».

Отже, правовідносини, які стали підставою для даного позову, не є правовідносинами спадкування, а виникли з договору банківського вкладу, який укладено між позивачем та відповідачем.

Суд відхиляє посилання заявника у касаційній скарзі на те, що відкриття депозитного рахунку № НОМЕР_2 на ім`я позивача відбулося на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом з метою зарахування спадкових коштів після смерті чоловіка, оскільки на правовідносини, які виникли з договору банківського вкладу, що укладений між ОСОБА_1 та філією - Житомирського обласного управління публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України», повноваження адвоката відповідно до договору № 05/17 від 16 лютого 2017 року не поширюються.

Апеляційний суд встановив, що в пункті 3 договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року № 05/17 визначено, що обсяг правової допомоги може бути змінений виключно за згодою сторін шляхом укладення додаткового письмового договору. Разом з тим, одночасно з поданням до суду позову на підтвердження повноважень адвоката ним до позову не було долучено будь-якого додатково укладеного письмового договору про зміну обсягу правової допомоги.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, статтею 390, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до філії - Житомирське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв