Справа № 700/78/22
Провадження № 2/700/94/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу №700/78/22, провадження №2/700/94/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, Лисянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів у зв`язку зі зміною місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, Лисянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів у зв`язку зі зміною місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач обгрунтувала позовні вимоги тим, що одружилася з відповідачем 05.06.2007 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя не склалося та рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі №2-481/2010 від 24.12.2010 року шлюб між ними розірвано, син ОСОБА_3 залишився проживати з нею та вищевказаним рішенням суду було зобов`язано стягувати аліменти з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 .

У період з серпня місяця 2020 року по 07 січня 2021 року син проживав зі своїм батьком. В цей час ОСОБА_1 звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області з позовною заявою про зміну місця проживання сина, припинення стягнення з нього аліментів та утримання сина та стягнення з неї аліметів на утримання сина.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 03.12.2020 року у справі №700/735/20 визначено місце проживання сина із його батьком ОСОБА_1 та припинено з 24.09.2020 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина, а також стягнуто з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина. Дане рішення вступило в закону силу 11.01.2021 року, виконавчий лист видано 15.01.2021 року.

27.01.2021 року державним виконавцем Лисянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Яцурою Н.В. винесено постанову про арешт коштів боржника серії ВП №64303274, а саме на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях на р/р НОМЕР_1 , АТ «Ощадбак», ІПН , а тому вона не має можливості знімати грошові кошти з вказаного рахунку на фінансове та матеріальне забезпечення своїх п`яти неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи, що з 07.01.2021 року по даний час син ОСОБА_3 фактично проживає разом із нею, а відповідач отримує аліменти на утримання сина, хоча останній фактично знаходиться на повному матеріальному та фінансовому утриманні матері. Таким чином, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів. В даний час відповідач не заперечує, щоб син проживав з нею. Факт проживання сина саме з нею підтверджується довідкою Мар`янівського закладу загальної середньої освіти від 17.03.2022 року, довідками Виноградської сільської ради від 16.03.2022 року №97 та від 16.03.2022 року №98, актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 17.03.2022 року.

Про наявність на утриманні у відповідача інших осіб, або інших дітей їй не відомо, не відомо чи працює відповідач. Однак їй відомо, що відповідач є працездатним та має можливість працевлаштуватися.

За вищевказаних обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить припинити стягнення аліментів починаючи з 10.02.2022 року із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання дитини сина ОСОБА_1 стягнутих на підставі рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03.12.2020 року, у зв`язку зі зміною місця проживання дитини. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_1 на її користь судовий збір у сумі 922 грн. 40 коп.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що згідний на стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно або 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Визнає факт проживання сина ОСОБА_3 з його матір`ю з 07.01.2021 року, а тому не заперечує щодо припинення стягнення аліментів на його користь.

Крім того відповідач 12.05.2022 року звернувся до суду із відзивом на позовну заяву в якому зазначив, що шлюб між ним та позивачем було розірвано рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 14.12.2010 року та стягнуто з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_1 . У серпні 2020 року син приїхав до нього за місцем проживання, а саме с.Хотів Києво-Святошинського району Київської області та повідомив що хоче проживати з ним. Ухвалою Лисяського районного суду Черкаської області від 03.12.2020 року визначено місцем проживання ОСОБА_1 з ним та з 24.09.2020 року припинено стягнення аліментів з нього то зобов`язано ОСОБА_2 сплачувати аліменти на сина. Пізніше син повернувся жити до матері. Вважає, що розмір аліментів на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно або не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необґрунтованим та не підтверджена належними та допустимими доказами у справі. Крім сина ОСОБА_1 на його утриманні ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, з 2018 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 , яка є вагітною. Оскільки дружина через декілька тижнів піде у декретну відпустку на нього ляже обов`язок забезпечувати як дружину так і дитину яка невдовзі народиться.

На даний час має скрутне матеріальне становище, не працює, а на території Києво-Святошинського району Київської області, де він проживає проводилися бойові дії.

З урахуванням вищенаведеного вважає, що вимога позивачки щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно або не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує його реального матеріального становища та інші істотні обставини, що мають значення для подібного роду питань.

Зазначив, що не відмовляється від утримання сина, однак вважає необхідною та достатньою для забезпечення потреб сина та таку яку він має змогу сплачувати суму аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно або 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Третя особа особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явилася звернулися до суду із заявою в якій просили розглянути справу без їх участиі, позов просилди задовольнити.

Третя особа особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, у прийнятті рішення поклалися на розсуд суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені наступні факти:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі №2-481/2010 від 24.12.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.03.2009 року.

Згідно з рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 2-482/2010 від 24.12.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 22.11.2010 року до повноліття дитини.

У період з вересня 2020 року по 07 січня 2021 року ОСОБА_11 проживав зі своїм батьком - ОСОБА_1 . В цей період ОСОБА_1 звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області із позовною заявою про зміну місця проживання сина, припинення стягнення з нього аліментів та утримання сина та стягнення з неї аліметів на утримання сина.

З виконавчого листа Лисянського районного суду Черкаської області у справі №700/735/20 від 03.12.2020 року вбачається, що з 24.09.2020 року припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнутих на підставі рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2010 року у справі 2-482/2010 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

27.01.2021 року державним виконавцем Лисянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Яцурою Н.В. відкрито виконавче провадження №64303274.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 наданого головним державним виконавцем Лисянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Яцурою Н.В. вбачається, що станом на 01.03.2022 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року складає 45645 грн.65 коп.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України, встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником.

Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає з матірю - ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Так, згідно довідки Мар`янівського закладу загальної середньої освіти від 17.03.2022 року №5, ОСОБА_11 навчається у Мар`янівському закладу загальної середньої освіти з 08.01.2021 року.

Відповідно до довідок виконавчого комітету Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області с.Мар`янівка від 16.03.2022 року №№97, 98, до складу сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входить її син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_11 проживає разом з ОСОБА_2 з 08.01.2021 року та перебуває на її утриманні.

Факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.03.2022 року.

Даний факт також не заперечується відповідачем у справі.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що принаймні з 08.01.2021 року син ОСОБА_11 , не проживає з батьком ОСОБА_1 , на користь якого були стягнуті аліменти з позивача - матері дитини, а проживає зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскільки неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.01.2021 року проживає з матір`ю - позивачем по справі та повністю знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, тому вимоги позивача щодо припинення стягнення аліментів з неї на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_1 , у зв`язку зі міною місця проживання дитини підлягають до задоволення.

Що ж стосується вимоги позивача, щодо стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, то ця вимога підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст.180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей».

Згідно до ч.1, ч.2 ст. 179 ЦПК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відаповідач крім сина ОСОБА_1 має ще двох синів: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 03.06.2013 року та серії НОМЕР_4 від 14.03.2012 року.

Згідно довідки Перинатального центру м.Києва №60 від 02.05.2022 року, дружина відповідача ОСОБА_10 перебуває на обліку в спеціалізованій жіночій консультації КНП «Перинатальний центр» м.Києва з діагнозом вагітність 32-33 тижні.

З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 19, 76, 80, 81, 82, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.179, 180, 181, 182, 188, 192, 197 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, Лисянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів у зв`язку зі зміною місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Припинити з 10.02.2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Лисянського районного суду Черкаської області №700/735/20 від 03.12.2020 року, в зв`язку зі зміною місця проживання дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 922,40 грн. (дев`ятсот двадцять дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 травня 2022 року.

Суддя Н.В.Бесараб