Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/123/22
Номер провадження: 2/511/199/22
23 травня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
секетаря судового засідання Плохотнюк Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області про скасування тимчасового застереження, -
У січні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов.
Стислий виклад позиції позивача.
03 червня 2003 року на підставі рішення Єреміївської сільської ради народних депутатів, ОСОБА_1 (далі позивач) видано Державний акт на право приватної власності, згідно якого йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,084 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, СТ «Судоремонтник-5», діл. № 119, 120.
В подальшому, 07 вересня 2010 року виконкомом Єреміївської сільської ради за рішенням від 26 травня 2010 року № 16-10 с.р., позивачу видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , тип об`єкта садовий будинок, адреса: АДРЕСА_1 .
10 серпня 2010 року позивачем було виготовлено технічний паспорт на вказане майно.
08 вересня 2021 року позивач для реєстрації своїх прав, а саме: для підписання та подальшої реєстрації договору купівлі-продажу садового будинку, який розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , звернувся до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Кучур О.М.
Попри це, в проведенні будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна було відмовлено, оскільки є обтяження у вигляді «тимчасове застереження».
Вказане тимчасове застерження було зареєстроване на підставі постанови б/н від 27 вересня 2007 року.
Наразі вказана кримінальна справа знята з обліку за постановою Приморського районного суду міста Одеса від 09 серпня 2007 року.
На підставі викладеного, позивач просить скасувати тимчасове застереження та вилучити відомості з реєстру про тимчасове застереження, зареєстроване за № 5755867 Першою Одеською Державною нотаріальною конторою на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУМВС України в Одеській області В.Р. Фєдотова від 27 вересня 2007 року про накладення арешту на земельні ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 .
Стислий виклад позиції відповідача.
Представник відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області у встановлений судом строк відзив на позов не подав, до зали судових засідань не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
31 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Самус Євгена Сергійовича (далі представник позивача), згідно якої останній надіслав уточнений позов на виконання ухвали суду від 18 січня 2022 року (а.с. 34).
01 березня 2022 року та 19 квітня 2022 року на адресу суду надійшли заяви від представника позивача, згідно яких останній позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу за його та позивача відсутністю (а.с. 56, 65).
20 квітня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, згідно якого останній просить замінити неналежного відповідача по справі (а.с. 67).
Процесуальні дії у справі.
18 січня 2022 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 31-32).
01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 51-52).
01 березня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 58).
20 квітня 2022 року замінено неналежного відповідача у справі, а саме: відділ поліції №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області (адреса: вулиця Грецька, 42, місто Одеса) на відділ поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (адреса: вулиця Канатна, 101 В, місто Одеса) (а.с. 69-71).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 9-10).
З листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кучур Оксани Миколаївни від 08 вересня 2020 року № 239/01-16, вбачається, що відповідно до інформації з Єдиного Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, міститься запис за реєстраційним номером 5755867, а саме: «Тимчасове застереження», зареєстроване: 01 жовтня 2007 року на підставі постанови б/н від 27 вересня 2007 року Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (а.с. 14).
Відповідно до відповіді на адвокатський запит Одеської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2021 року, за інформацією в матеріалах архівного фонду Першої Одеської державної нотаріальної контори серед документів, переданих на державне зберігання, міститься постанова слідчого СВ Шевченівського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУМВС України в Одеській області В.Р. Фєдотова від 27 вересня 2007 року про накладення арешту на земельну ділянку № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 та зареєстровані на теперішній час за ОСОБА_1 . Відомості в матеріалах справи щодо знаття арешту та заборони - відсутні (а.с. 20).
Згідно постанови слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУМВС України в Одеській області Фєдотова В.Р. від 27 вересня 2007 року, накладено арешт на земельні ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 і зареєстровані на теперішній час за ОСОБА_1 (а.с. 21).
З листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області від 20 січня 2022 року, вбачається, що справи щодо листування про внесення змін в 2007 році знищені у 2013 році (а.с. 43).
Відповідно до постанови Приморського районного суду міста Одеси від 15 січня 2008 року (справа № 1-1648/08), звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Закону України «Про амністію» від 26 грудня 2008 року (а.с. 47 - 48).
03 березня 2022 року на адресу суду надійшов лист від т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Андрія Мащенко, згідно якого копію ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області щодо позовної заяви ОСОБА_1 направлено до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (а.с. 61).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що згідно постанови слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУМВС України в Одеській області Фєдотова В.Р. від 27 вересня 2007 року, накладено арешт на земельні ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 і зареєстровані на теперішній час за ОСОБА_1 .
В подальшому, 15 січня 2008 року було звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Закону України «Про амністію» від 26 грудня 2008 року (а.с. 245), що підтверджується постановою Приморського районного суду міста Одеси, яка набрала законної сили 23 січня 2008 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року (справа №727/2878/19) зауважила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.
При цьому, відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Частина перша статті 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Диспозиція частини 1 та 2 статті 321 ЦК України регламентує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 141, 178, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області про скасування тимчасового застереження задовольнити.
Скасувати тимчасове застереження та вилучити відомості з Єдиного Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про тимчасове застереження, зареєстроване 01 жовтня 2007 року за № 5755867 Першою Одеською Державною нотаріальною конторою на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУМВС України в Одеській області В.Р. Фєдотова від 27 вересня 2007 року про накладення арешту на земельні ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які знаходяться в селі Богнатове Роздільнянського району Одеської області та зареєстровані за ОСОБА_1 , а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_4 .
Відповідно до статті 283 ЦПК України направити відповідачу копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Відділ поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (адреса: вулиця Канатна, 101 В, місто Одеса).
Суддя А. В. Ільяшук