Справа №278/3643/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши скаргу Житомирської окружної прокуратури на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вище вказана скарга заступника керівника Житомирстької окружної прокуратури Кравцова Г., у якій останній просить визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П. про повернення виконавчого листа № 278/968/21 від 30.08.2021 року стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 30.04.2021 року задоволено цивільний позов Житомирської окружної прокуратури та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної державної адміністрації 22668,87 грн.

З метою виконання вказаного рішення судом 30.08.2021 року видано виконавчий лист, який направлено на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Проте, 28.10.2021 року Житомирською окружною прокуратурою отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Савчуком К. П. на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Представником Шевченківського відділу ДВС подано відзив на скаргу (а.с. 94-96), у якому просить відмовити у задоволенні скарги. Вважає, що державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки такий не містив дати народження боржника фізичної особи та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серію та номер паспорта, що суперечить вимогам закону.

Боржником подано заяву (а.с. 104), у якій вказує, що він на виконання вироку суду сплатив витрати на стаціонарне лікуваня потерпілого; про що долучив квитанцію (а.с. 105).

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Представником стягувача подано заяву про проведення судового засідання без її участі; вимоги скарги підтримує у повному обсязі (а.с. 112).

Прокурор подала заяву про розгляд справи без фіксації технічними засобами судового процесу; скаргу підтримала та просить задовольнити із викладених у ній підстав (а.с. 113).

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що Житомирським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист № 278/968/21, яким, на підставі вироку суду від 30.04.2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної державної адміністрації 22668,87 грн витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 11).

З метою виконання зазначеного вироку суду у справі № 278/968/21 Житомирська окружна прокуратура звернулась до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністкрства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог ст. ст. 15, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10). Разом із заявою було направлено оригінал вказаного виконавчого листа № 278/968/21 від 30.04.2021 року (а.с. 11) та довідку Міністерства доходів та зборів про неможливість надання реєстраційного номера облікової картки ОСОБА_1 від 07.06.2021 року (а.с. 12)

11.10.2021 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу Житомирської окружної прокуратури було направлено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 9).

Відповідно до вказаного повідомлення від 11.10.2021 року стягувачу повертається без прийняття до виконання виконавчий документ № 278/968/21 відносно боржника ОСОБА_1 , оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутня дата народження боржника фізичної особи, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків). Повідомлення винесено Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вирішуючи питання про визнання дій і рішень державного виконавця неправомірними та скасування повідомлення державного виконавця, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до п. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи:

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а саме - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. ст. 2, 5 Закону України «Про захист персональних даних», дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків є персональними даними і за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом.

За таких обставин, відомості щодо дати народження боржника можуть бути надані на вимогу лише державного органу, а також особи, яку такі відомості стосуються.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. За ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-45цс14 викладено правовий висновок, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання. Відсутність у виконавчому документі будь - якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах (постанова Верховного Суду від 22.08.2018р. у справі № 471/283/17-ц, провадження №61-331 св18).

Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 27.12.2018р. у справі 469/1357/16-ц, провадження №61-32698 св18.

Враховуючи викладене та доводи, наведені в скарзі, суд вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Крім того, відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012р., під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки суд визнав неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу, відтак наявні підстави для скасування повідомлення від 11.10.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом № 278/968/21, виданим 30.08.2021 року Житомирським районним судом Житомирської області.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Житомирської окружної прокуратури на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2021 року, прийняте головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком Костянтином Петровичем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.05.2022 року.

Суддя О. М. Дубовік