Провадження № 2/337/902/2022
ЄУН № 337/574/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - Ширіної С.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи тим , що позивач є сином відповідача ОСОБА_1 . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2013 р. шлюб між батьками позивача було розірвано. До досягнення позивачем повноліття з відповідача на користь матері позивача за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2013 р. були стягнуті аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття. 27.01.2022 р. позивач став повнолітнім, у зв`язку з чим стягнення аліментів за рішенням суду припинилось.

На теперішній час позивач є студентом 3го курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету» «Запорізька політехніка» , термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р., за кошти державного бюджету. Після набуття сином повноліття, відповідач, як батько дитини, не надає йому матеріальної допомоги, позивач перебуває на утриманні матері, що в свою чергу ставить матір позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки вона несе витрати пов`язані з проїздом, витрати на харчування, одяг, ліки , оплату комунальних послуг, тощо. Дохід , який отримує матір позивач є не достатнім для забезпечення дитині рівня життя достатнього для його фізичного, морального, культурно, духовного і соціального розвитку та створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Тобто, позивач потребує допомоги батька, який добровільно не приймає участь у його фінансових витратах. Позивач вважає, що відповідач , як його батько повинен брати участь в його утриманні , який не має ніякого джерела власного доходу, на час його навчання, при цьому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, отримує постійний дохід, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення терміну навчання , але не більш як до досягнення дитиною 23-х років ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 18.02.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

Відповідачем до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Разом з цим зазначив в заяві про зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач на своє утримання з 1/4 частини та 1/6 частину від його доходу(заробітку), оскільки в нього на утриманні знаходиться ще малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також йому необхідно робити операцію.

В судове засідання позивач та третя особа не з`явились. Позивач подав через канцелярію суду заяви про розгляд справи без його участі. Крім того зазначив , що не заперечує проти зменшення розміру аліментів з 1/4 частини та 1/6 частину від доходу(заробітку) платника аліментів.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що 05.08.2003 р. було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 486, що підтверджується копією свідоцтва про одруження , яка знаходиться в матеріалах справи.

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2013 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2013 р. з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку , але не менш , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 25.10.2013 р. і до досягнення повноліття дитини , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

27.01.2022 р. позивач став повнолітнім, у зв`язку з чим стягнення аліментів за рішенням суду припинилось.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На теперішній час позивач є студентом 3го курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету» «Запорізька політехніка» , термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р., за кошти державного бюджету, що підтверджується довідкою виданою навчальним закладом, яка знаходиться в матеріалах справи.

Після набуття сином повноліття, відповідач, як батько дитини, не надає йому матеріальної допомоги, позивач перебуває на утриманні матері, що в свою чергу ставить матір позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки вона несе витрати пов`язані з проїздом, витрати на харчування, одяг, ліки , оплату комунальних послуг, тощо. Дохід , який отримує матір позивач є не достатнім для забезпечення дитині рівня життя достатнього для його фізичного, морального, культурно, духовного і соціального розвитку та створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Тобто, позивач потребує допомоги батька, який добровільно не приймає участь у його фінансових витратах.

Позивач вважає, що відповідач, як його батько, повинен брати участь в його утриманні, який не має ніякого джерела власного доходу, на час його навчання, при цьому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, отримує постійний дохід.

З урахуванням того , що відповідач просив змінити розмір, який просив стягнути позивач, з 1/4 частини на 1/6 частину від його доходу(заробітку), що не заперечується позивачем, суд вважає, що такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

Обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, по справі не встановлено.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований, щомісячно отримує дохід , має на утриманні ще одну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за таких обставин суд дійшов висновку , що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення терміну навчання , але не більш як до досягнення позивачем 23-х років 27.01.2027 р. і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. ст.2,4,5,12,13,76-82,89,133,137,141,258,263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 7, 79,180-182,191, 198-200 СК України,суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 27.01.2022 року та до закінчення ОСОБА_1 навчання , але не більш як до досягнення ОСОБА_1 23-х років 27.01.2027 р

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі в розмірі 992,40 грн.

В задволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А. Ширіна

24.05.2022