Справа № 713/701/22
Провадження №2/713/204/22
РІШЕННЯ

іменем України

25.05.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

У позові вказувала, що рішенням Вижницького районного суду від 19.01.2016 року по справі №713/2195/15-ц за позовом ОСОБА_2 шлюб між ними розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в період перебування з відповідачем у шлюбі, у них народився син, ОСОБА_3 .

Більше шести років відповідач ігнорує і не виконує обов`язків по наданню матеріальної допомоги на належне та повноцінне утримання сина. Не відвідує його, не дбає про матеріальне забезпечення, фізичний розвиток та не проявляє батьківську любов і турботу. Тривалий час сама утримувала сина, але він потребує значно більших витрат, які самостійно нести не має можливості. Добровільно та за власним бажанням відповідач надавати матеріальну допомогу на дитину не бажає.

Відповідач є здоровим, молодим чоловіком, має належно оплачувану роботу і відповідно матеріально забезпечений, він не має інших дітей та/або інших істотних обставин, які би перешкоджали йому сплачувати аліменти на утримання дитини.

Де працює та яку заробітну плату отримує відповідач в даний час, невідомо, а тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання їх дитини виходячи з середньої заробітної плати для працівників даної місцевості.

Просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 3000,00 грн щомісячно з подальшою відповідною індексацією, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті. До початку судового засіданні представник позивачки адвокат Клим Н.І. надала до канцелярії суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

У встановлений судом строк надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов ґрунтується виключно на припущеннях, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору.

Зазначив, що в шлюбі має малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після припинення сімейних стосунків залишився проживати з матір`ю.

Твердження позивачки про те, що він добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає не відповідає дійсним обставинам.

Виходячи з положень ст.182 СК України розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не меншим 1416,50 гривень.

Згідний сплачувати аліменти, що не перевищують 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки має на утриманні дружину ОСОБА_4 , яка перебуває в декретній відпустці, та ще трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, він працює в ДП «Берегометське лісомисливське господарство» і його середньомісячний заробіток не перевищує 4575,67 гривень. Заробітна плата є основним джерелом для існування сім`ї.

Просив позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою та її представником надано докази, з яких Судом установлено, що:

з 12.03.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі;

заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.01.2016 року по цивільній справі №713/2195/15-ц, яке набрало законної сили 05.02.2016 року, шлюб між ними розірвано;

даним рішенням встановлено, а отже відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син, ОСОБА_3 ;

згідно довідки №02-18/628, виданої 29.04.2022 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

На підтвердження заперечень проти позову відповідачем надано докази, з яких Судом установлено, що:

згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12.07.2016 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, з 12.07.2016 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 ;

згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 11.01.2017 року, серії НОМЕР_3 від 23.10.2018 року та серії НОМЕР_4 від 23.10.2019 року, виданих виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, від повторного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

згідно копії довідки ДП «Берегометське ЛМГ» №БР000000003 від 10.05.2022 року, ОСОБА_2 працює у даному підприємстві з 01.01.2022 року, перебуває на посаді майстра лісу, його дохід за період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року склав 23051,25 грн, до виплати 18302,69 грн, а відповідно середньомісячний дохід становить 4575,67 гривень.

Відповідач визнав, що він належної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на його утримання у належному розмірі не надає.

Відповідач здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, працює офіційно

Враховуючи встановлені обставини та зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України та положення ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 грн щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття.

Відповідачем спростовано належними, достатніми та допустимими доказами доводи позивачки про те, що на його утриманні неповнолітніх дітей не перебуває і, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 гривень.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1400,00 грн (тисячу чотириста гривень) щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2022 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК