СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16546/21

пр. № 2/759/374/22

15 серпня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 22.05.2018 року у розмірі 26200,00 грн. та судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у визначений сторонами строк, взяті у позику грошові кошти у розмірі 26200,00 грн. відповідно до розписки від 22.05.2018 року не повернув, чим порушив умови укладеного між сторонами договору, що є порушенням цивільного права позивача, яке він хоче захистити у судовому порядку.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 22.05.2018 року ОСОБА_2 було складено розписку про те, що ним було отримано у борг у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 600 доларів США, строком на 2 місяці, що на день подачі позову становить 16200,00 грн. (а.с. 5).

Крім того, 22.05.2018 року ОСОБА_2 також було складено розписку про те, що ним було отримано у борг у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. строком на 2 місяці (а.с. 6).

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, договір позики є реальним договором, який вважається укладеним лише з моменту передання грошей (речей) позикодавцем позичальнику, а розписка як борговий документ є підтвердженням факту укладення договору позики між особами та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань.

Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

З урахуванням вищезазначених норм, а також враховуючи те, що, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що боргова розписка, яка підтверджує укладення договору позики, засвідчує факт передачі коштів позикодавцем, ОСОБА_1 , позичальнику, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Враховуючи наведене, а також те, що у ході розгляду даної справи відповідач не надав суду доказів виконання взятих ним грошових зобов`язань, зазначених у вказаній розписці, суд дійшов висновку про те що вимоги даного позову є обґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для їх задоволення і стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача суми боргу за договором позики у загальному розмірі 26200,00 грн.

Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені при подачі позову судовий збір у розмірі 906,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525-527,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) суму заборгованості за договором позики від 22 травня 2018 року у розмірі 26200 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 906 грн. 00 коп., а всього стягнути 27106 ( двадцять сім тисяч сто шість) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. П`ятничук