Справа № 202/7722/19
Провадження № 2/202/133/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(д о д а т к о в е)

17 січня 2022 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Варави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В свою чергу, відповідачем був поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому він просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_3 , до 350 грн. на місяць.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів був задоволений частково, а саме збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року, до 1500 (одна тисячі п`ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 461 (чотириста шістдесят одна) грн. 04 коп.

При цьому під час судового розгляду позивачем до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат після ухвалення судом рішення.

23 лютого 2021 року позивачем була подана заява про відшкодування понесених нею судових витрат.

Так, у своїй заяві позивач зазначила, що нею були понесені витрати на послуги перекладача на переклад матеріалів справи для відповідача в розмірі 2047 грн., поштові послуги на відправлення та вручення відповідачу позовної заяви в сумі 170 грн. 50 коп., відправлення відзиву на зустрічну позовну заяву в сумі 186 грн. 70 коп., а всього на суму 2404 грн. 20 коп., які просить стягнути з відповідача на її користь.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд вказаної заяви позивача шляхом направлення судового доручення до компетентного суду Російської Федерації. Будучи допитаним 16.08.2021 року в порядку судового доручення, відповідач пояснив, що з заявою позивача про стягнення судових витрат не згодний, свої письмові заперечення направить самостійно.

На час розгляду заяви судом письмових заперечень від відповідача не надходило.

Розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За замістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Суд ураховує, що у зв`язку з направленням до Російської Федерації судового доручення про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та повідомлення про час і місце розгляду справи позивачем були понесені судові витрати на здійснення перекладу позовної заяви в сумі 2047 грн.

Крім того, у зв`язку з тим, що судове доручення не було виконано через неявку відповідача до відповідного суду для вчинення процесуальних дій, позивач понесла витрати, пов`язані з направленням відповідачу копії позову з додатками засобами поштового зв`язку в розмірі 170 грн. 50 коп.

Суд вважає, що ці витрати пов`язані з розглядом справи та документально підтверджені позивачем.

Відтак, оскільки позов ОСОБА_1 був задоволений частково (60%), з відповідача на корись позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 1330 грн. 50 коп. (/2047 + 170,50/) х 60 %) - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із направленням позивачем відзиву на зустрічну позовну заяву в сумі 186 грн. 70 коп., то суд вважає, що в цій частині заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки за змістом статті 191 ЦПК України подання відзиву на позовну заяву є правом сторони (відповідача) та в разі подання суду відзиву на позовну заяву відповідач повинен надіслати його копію позивачу, іншим відповідачам, третім особам.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в загальному розмірі 1330 (одна тисяча триста тридцять) грн. 50 коп.

У відшкодуванні позивачу інших судових витрат відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі скасування основного рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Суддя Н.Ю. Марченко