Справа № 305/209/22
Провадження по справі 2/305/296/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря судового засідання Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АТ "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Представник АТ "Кредобанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 (далі уточнено ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2018 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-106439. Відповідно до п.1.1. банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1, 2 Договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 40000 гривень до 21.04.2025 на наступні цілі: на поточні потреби позичальник. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 53,99% річних. Відповідно до п. 6.1 Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 6.9 Договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що повідомляє позичальника. Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, за виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. 23.04.2018 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву № CL-106439 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 та є відповідна відмітка у паспорті ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 уклала договір в інтересах сім`ї, тому це створило цивільні права та обов`язки для другого подружжя, а отже вважають, що ОСОБА_2 має бути солідарним боржником у зобов`язанні ОСОБА_3 . Банк свої зобов`язання виконав повністю, надавши ОСОБА_3 кредитні кошти, але Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 13.12.2021 допустила заборгованість в сумі 61035,60 грн, що складається з 34214,40 грн заборгованості за тілом кредиту та 26821,20 грн заборгованості за відсотками. Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення ОСОБА_3 вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, яку вона отримала 21.09.2021, однак це не дало результатів. У зв`язку з чим просив стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість за кредитним договором, а також стягнути солідарно судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 2481 гривню та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 % від ціни позову, а саме 6103,56 гривні.

Ухвалою Рахівського районного суду від 14.02.2022 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 14.03.2022 Відповідачам був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення Укрпошти копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками до неї, відповідачі відмовилися отримувати, але відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вони вважаються такими, що повідомлені належним чином про відкриття провадження у даній справі.

Відповідачі в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подали до суду відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що Відповідачі у встановлений законом строк відзив не подали, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку.

Як встановлено судом, 23.04.2018 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-106439, відповідно до якого АТ "Кредобанк" видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 40000 гривень на строк 60 місяців терміном до 21 квітня 2023 року, на поточні потреби в сумі 13150,03 грн, на поточний рахунок позичальника відкритий у "ПАТ "Кредобанк" та 26849,97 на погашення кредитної заборгованості Позичальника перед ПАТ "АЛЬФА-БАНК". За користування кредитом встановлено процентну ставку 53,99% річних. Позичальник повинен сплачувати кредит в порядку і строки, передбачені Кредитним договором відповідно до Графіку платежів - 60 платежів по 1962 гривні щомісячно з 23.04.2018 до 21.04.2023.

Відповідно п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору.

Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 69,54 % річних.

Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 13.12.2021, згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-106439 від 23.04.2018, утворилася заборгованість у розмірі 61035,60 грн, з яких: 34214,40 грн заборгованість за тілом кредиту, 26821,20 грн заборгованість за відсотками.

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з досудовою вимогою №30562/2021 від 10.09.2021 щодо дострокового стягнення заборгованості, яке було вручене ОСОБА_3 21.09.2021 відповідно до рекомендованого повідомлення Укрпошти, що міститься в матеріалах справи.

Однак, ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості.

З огляду на те, що відповідачка ОСОБА_3 прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взяті за договором зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення.

Також підставною є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-106439 від 23.04.2018зі ОСОБА_2 як солідарного боржника з огляду на таке.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 14-712цс19 та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 14-127цс20.

Суд встановив, що кредитний договір ОСОБА_1 укладала в інтересах сім`ї, оскільки в її Анкеті-Заяві № CL-106439 від 23.04.2018 зазначено ціль отримання кредиту - ремонт,Відповідач ОСОБА_2 , згідно з даними в Анкеті-Заяві та копії паспорта ОСОБА_3 є чоловіком останньої, ОСОБА_2 не довів суду того, що отримані в кредит ОСОБА_1 кошти були використані не в інтересах сім`ї, тому суд дійшов висновку про солідарну відповідальність ОСОБА_2 у цьому кредитному зобов`язанні, тому до стягнення підлягає заборгованість в сумі 61035,60 гривні з обох відповідачів солідарно на користь позивача.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів порівну підлягають до стягнення на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 гривні, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, оскільки солідарне стягнення судових витрат закон не передбачає.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10% від ціни позову, а саме 6103,56 грн., суд зазначає таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положенням частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги представник позивача адвокат Павленко С.В. надав договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію посвідчення адвоката України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили сплату адвокату Павленку С.В. відповідних оплат на професійну правничу допомогу в сумі 6103,56 грн (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, відповідні сторінки, додатки договору щодо розміру витрат, розрахунки винагороди, акт виконаних робіт тощо), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для стягнення, понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, але Позивач може протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати такі докази для стягнення цих витрат з Відповідачів. У випадку неподання таких доказів, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на адвоката не підлягатимуть стягненню, а отже така заява залишається без розгляду.

Керуючись 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 268, 274-279, 280, 288 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь "АТ "Кредобанк", м. Львів, вул. Сахарова, 78, заборгованість за Кредитним договором № CL-106439 від 23.04.2018 в сумі 61035,60 грн (шістдесят одна тисяча тридцять п`ять гривень 60 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь "АТ "Кредобанк", м. Львів, вул. Сахарова, 78, судові витрати по 1240,50 грн (одна тисяча двісті сорок гривень 50 копійок) з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук