Справа № 2/593/249/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2022 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Галицького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 та просить змінити (зменшити) розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого 01 вересня 2021 року Бережанським районним судом Тернопільської області по справі №2-н/593/53/2021 у користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач просить призначити йому до сплати аліменти у сумі по 1500,00 грн. на дитину щомісячно, до досягнення сином повноліття. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на те, що в нього відсутня постійна робота та поганий стан здоров`я, а тому він не має можливості щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3600,00 грн. на підставі вищезазначеного судового наказу.

Враховуючи те, що вказана справа є малозначною, ухвалою суду від 05.04.2022 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони були повідомлені про проведення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, проте у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Відповідачка ОСОБА_2 надіслала на адресу суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем ОСОБА_1 не додано до матеріалів справи жодного належного доказу про наявність його доходів та їх розмір та не подано будь-яких відомостей щодо протипоказань до фізичної праці, встановлення групи інвалідності, відомості щодо вартості лікування чи інші докази понесення позивачем витрат на лікування в такому розмірі, що в порівнянні із його доходами не дає змоги належним чином утримувати свого сина.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Так, згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі судового наказу від 01 вересня 2021 року по справі №2-н/593/53/2021 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (позивача) у користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення розпочато з 11 серпня 2021 року. Позивач стверджує, що в нього відсутня постійна робота та поганий стан здоров`я, а тому він не має можливості щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3600,00 грн. на підставі судового наказу від 01 вересня 2021 року і просить змінити (зменшити) розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі вищезазначеного судового наказу та призначити йому до сплати аліменти у сумі по 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 заявленого позову не визнає, про, що суду надіслала письмовий відзив із змісту якого вбачається, що позивачем не додано до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу щодо наявності засобів до його проживання, зокрема відомостей про наявність доходів та їх розмір. Із копії його трудової книжки вбачається, що впродовж його життя він працював лише 2 місяці у 2015 році, тобто ще до народження їхнього сина. Однак відсутність місця постійної роботи у позивача та відповідно відсутність достойного рівня заробітку не звільняє його від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання сина ОСОБА_4 . Щодо посилання позивача на погіршення його стану здоров`я, як на підставу зменшення розміру аліментів теж не заслуговує на увагу, оскільки не подано будь-яких відомостей щодо протипоказань до фізичної праці, встановлення групи інвалідності, відомості щодо вартості проведеного лікування, чи інші докази понесення позивачем витрат на лікування в такому розмірі, що в порівнянні із його доходами не дає змоги належним чином утримувати свого малолітнього сина. А також зазначила, що позивач як платник аліментів у відповідності до норм законодавства позбавлений права на звернення до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, а тому вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення і просить відмовити у його задоволенні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволені даного позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, оскільки в судовому засіданні не встановлено, а в матеріалах справи не наведено будь-яких доказів стосовно посилання позивача на погіршення його стану здоров`я, як на підставу зменшення розміру аліментів, оскільки не було подано будь-яких відомостей щодо протипоказань до фізичної праці, встановлення групи інвалідності, відомості щодо вартості проведеного лікування, чи інші докази понесення позивачем витрат на лікування в такому розмірі, що в порівнянні із його доходами не дає змоги належним чином утримувати свого сина ОСОБА_3 . А також не додано до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу щодо наявності засобів до його проживання, зокрема відомостей про наявність доходів та їх розмір.

Враховуючи вищезазначене, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Галицького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини - слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Галицького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика