Провадження № 22-ц/4808/384/22
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Максимів Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Кіндратишин Л.Р. 20 грудня 2021 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 21 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради, Комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради, в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права та повагу, честь і гідність інформацію, розповсюджену КП «Теплий дім», поширену шляхом вивішення біля будинку АДРЕСА_1 інформації щодо боржників за сплату житлово-комунальних послуг, серед яких зазначена квартира АДРЕСА_2 , в якій він проживає; зобов`язати відповідача спростувати поширену відносно нього вищевказану недостовірну інформацію шляхом вивішення біля будинку АДРЕСА_1 повідомлення, яке спростовує поширену недостовірну інформацію щодо нього; стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 10000 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_3 . У липні 2017 року КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (на даний час Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Теплий дім») безпідставно нарахувало йому заборгованість за житлово-комунальні послуги за вказаною квартирою в розмірі 144,70 грн., щомісяця з липня по грудень 2017 року (загальна сума 868,20 грн.).

За захистом своїх порушених прав позивач був змушений звернутися до суду (справа №344/17008/2018). КП «Теплий дім» у цій справі подало зустрічний позов про стягнення заборгованості у розмірі 1076,77 грн. Рішенням першої та апеляційної інстанцій у задоволенні такого зустрічного позову було відмовлено. Зокрема, апеляційним судом у рішенні від 01.02.2021 року зазначено, що КП «Теплий дім» як позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт у вересні 2016 року у квартирі ОСОБА_1 , та відповідно, не обґрунтовано нарахування таких послуг на суму 349,23 грн. згідно заяви про зменшення позовних вимог. Також у рішенні судів зазначено, що ОСОБА_1 є сумлінним платником за надані послуги, регулярно проводить відповідні платежі, а надані КП «Теплий дім» за зустрічним позовом розрахунки про заборгованість не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

В даному позові позивач стверджує, що незважаючи на зазначені попередні рішення судів, відповідач продовжує нараховувати йому заборгованість у сумі 349,23 грн.

23 березня та 07 липня 2021 року він звертався із заявами до КП «Теплий дім», в яких просив взяти до уваги рішення судів про безпідставність нарахування заборгованості, однак йому було відмовлено, мотивуючи відсутністю правових підстав для здійснення перерахунку.

Вказував, що працівники КП «Теплий дім» постійними дзвінками з нагадуваннями про сплату боргу тероризують його та його рідних, позбавляють спокою, доводять до стресового стану. В липні та серпні поточного року сусіди та дочка повідомили позивача, а пізніше і він сам побачив, що на дошці оголошень під`їзду їхнього будинку висить список боржників по сплаті за надані житлово-комунальні послуги, серед яких зазначено і його квартиру. Зазначав, що така інформація ганьбить його, йому соромно перед сусідами, родичами, які знали його лише із позитивної сторони.

Позивач є учасником війни, інвалідом другої групи загального захворювання. Нанесена йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав унаслідок неправомірних дій відповідача. Вказує, що і надалі знаходиться у стресовому стані. У нього погіршився стан здоров`я, загострилась ішемічна хвороба серця, він погано спить, страждає головними болями. Враховуючи наведене, завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01.11.2021 року задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі. Залучено в якості співвідповідача Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради (а.с. 87-88).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом невірно зроблено висновок про те, що звертаючись із позовом до відповідачів він нібито ставив за мету визнання судом відсутності заборгованості за комунальні послуги за певні періоди, оскільки заборгованість продовжує нараховуватись.

На його думку заборгованість на суму 349,23 грн. безпідставно нарахована КП «Теплий дім» у 2017 році, про що свідчать рішення Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2020 року у справі №344/17008/18 та Івано-Франківського апеляційного суду від 01.02.2020 року, де зазначено, що КП «Теплий дім» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт у вересні 2016 року у його квартирі та, відповідно, обґрунтованість нарахування за такі послуги на загальну суму 349,23 грн. Стверджує, що в рішенні відзначалось, що він є сумлінним платником за надані послуги, регулярно проводить відповідні платежі, а надані КП «Теплий дім» розрахунки про заборгованість не можуть свідчити про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованість виникнення боргу на суму 349,23 грн., тому ця інформація є негативною.

Також апелянт не погоджується з твердженням відповідача, яке взято за основу судом, про те, що розміщення інформації на дошці оголошення про стан розрахунків за послуги є нормальною практикою у правовідносинах між управителем будинку та власниками квартир. Дана інформація не містить його прізвища, імені та по батькові, однак мешканці під`їзду знають, що у вказаній квартирі проживає саме він, тому інформація викликала обговорення і плітки щодо нього серед сусідів, що було підтверджено показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначає, що внаслідок протиправних дій працівників КП «Теплий дім» та КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» йому нанесена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пережитому стресі. В нього погіршився стан здоров`я, загострилися ішемічна хвороба серця, він погано спить ночами, страждає головними болями.

Із зазначених підстав просить рішення Івано-Франківського міського суду від 20 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник відповідача КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає твердження скаржника помилковими та необґрунтованими. Зазначає, що інформація про заборгованість позивача є достовірною, оскільки підтверджується рахунком-фактурою від 30.06.2021 року. Вказаної заборгованості позивач не спростував та не підтвердив факту її відсутності. Також відповідач не погоджується та заперечує доводи скаржника проте, що заборгованість на суму 349,23 грн. безпідставно нарахована КП «Теплий дім» у 2017 році, оскільки долучені ОСОБА_1 до позовної заяви рішення судів самі по собі не спростовують факт наявності у нього заборгованості, адже стосуються інших періодів нарахування такої та містять правову оцінку судом обставин іншої справи, а тому не можуть вважатися такими, що мають преюдиційне значення для розгляду даного спору. Також вважає, що у інформації, яку позивач вважає негативною, не міститься будь-яких даних, які б спотворювали його репутацію чи принижували гідність. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_3 . З його пояснень вбачається, що проживає він у даній квартирі один, і вона належить йому на праві власності, оскільки після смерті дружини від успадкував її частку, володіючи також і своєю часткою. Іншим співвласником є син позивача.

КП «Теплий дім» було надавачем послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в даному будинку.

При цьому з особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 , наданого управителем КП « Управляюча компанія «Комфортний дім» вбачається, що споживачем є ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно копії відповіді КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради від 20.10.2021 року №701 рішенням Івано-Франківської міської ради «Про перейменування комунального підприємства та припинення комунальних підприємств «Івано-Франківської міської ради» від 28.01.2021 року №50-4 вирішено припинити Комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради () шляхом приєднання до комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» (). Встановлено, що КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради (а.с. 58).

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звертався в суд з позовом до КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (попередника КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради) про визнання актів прийому-передачі недійсними та безпідставним нарахування заборгованості в розмірі 868,20 грн. В свою чергу відповідач подав зустрічний позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (справа №344/17008/18).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.11.2020 року у задоволенні зустрічного позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за період з квітня 2012 року по серпень 2019 року в сумі 349,23 грн., в тому числі 141,97 грн. за ремонт внутрішньо будинкових систем, було відмовлено (а.с. 5-8).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.02.2021 року вищевказане рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишено без змін; відмовлено в частині в задоволенні первісного позову (а.с. 9-13).

Однак на дошці оголошень біля під`їзду позивача в даному будинку КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» було розміщено розрахунки за надані послуги станом на 01.07.2021 року мешканцям даного під`їзду, з якого вбачається, що за квартирою АДРЕСА_3 , в якій проживає позивач, рахується заборгованість за надані послуги у сумі 553,44 грн. (а.с. 14, 18) та станом на 01.08.2021 року - в сумі 547,60 грн. (а.с. 19).

Також повідомлення про сплату вищевказаного боргу приходили на телефонний номер позивача 19.07.2021 року та 10.08.2021 року (а.с. 17, 20).

Встановлено також, що відповідно до рахунку-фактури №80228/6-2021 від 30.06.2021 року щодо споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 нараховано борг за квартплату станом на 30.06.2021 року в сумі 553,44 грн. (а.с. 15), а згідно рахунку-фактури №80228/8-2021 від 31.08.2021 року борг за квартплату станом на 01.08.2021 року в сумі 547,60 грн. (а.с. 61).

Копіями Довідки про розрахунки за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , за період з квітня 2010 року по вересень 2021 року, Довідки про розрахунки за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року, Довідки про розрахунки за період з квітня 2012 року по жовтень 2021 року також підтверджено борг за квартплату станом на червень 2021 року в сумі 553,44 грн. та станом на липень 2021 року (01.08.2021 року) в сумі 547,60 грн. (а.с. 43, 60, 101).

Відповідно до копії Виписки із медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого №6015/21 від 24.06.2021 року ОСОБА_1 1939 року народження хворіє з діагнозом: лівобічний виражений геміпарез з порушенням функції статики та ходьби, самообслуговування; ГРМК по ішемічному типу в правій СМА 05,05,21. ІХС дифузний післяінфарктний (2008) кардіосклероз, ФП постійна форма. СН іі а зі зниженою функцією ЛШ, гіпертонічна хвороба ІІІ ступінь, ризик 4. Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. ХАН І ст. Проходив планове лікування (а.с. 21).

Допитані в суді першої інстанції свідки: ОСОБА_4 (донька позивача) та ОСОБА_3 (сусід) зазначили, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_3 його відвідує донька. При цьому ОСОБА_1 є сумлінним платником всіх послуг. Однак, через те, що «Комфортний дім», «Теплий дім» розміщує оголошення про борг відносно ОСОБА_1 , сусіди почали пліткувати з приводу такого, внаслідок чого ОСОБА_1 зазнає неприємних відчуттів, моральних страждань, що в свою чергу погано впливає на стан його здоров`я.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено сукупність фактів, які є підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а саме: не спростовано достовірність поширеної відповідачем інформації, не доведено, що вона завдає шкоди його особистим немайновим благам, або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Фактично зі змісту позову вбачається, що його метою є визнання судом відсутності заборгованості за квартплату за відповідні періоди. А оскільки немає підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації, вимога про стягнення моральної шкоди теж не підлягає до задоволення.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 270, 277, 297 ЦК України позивач вправі ставити питання про захист порушеного немайнового права. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Пунктами 15, 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно із статтями 12 та 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи поданий позов та апеляційну скаргу, сторона позивача зазначила, що вважає недостовірною інформацію, яка міститься в розрахунках за надані житлово-комунальні послуги станом на 01.07.2021 року в сумі 553,44 грн. та станом на 01.08.2021 року в сумі 547,60 грн., що були розміщені на дошці оголошень під`їзду їхнього будинку, і така інформація завдає шкоди його особистим немайновим благам.

Разом з тим, позивачем не доведено, що зазначене містить склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2018 року в справі № 210/5503/16-ц (провадження № 61-1376св18) зроблено висновок, що «під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Нарахування боргу по оплаті за водопостачання і вказівка його в довідках не може бути розцінене як поширення недостовірної інформації в розумінні статті 277 ЦК України».

Такі ж висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2020 року у справі №645/3378/17 (провадження №61-20438св18).

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2020 року у справі №751/1717/20 (провадження №61-11838ск20) також міститься правовий висновок про те, що «кінцевою метою спростування оспорюваної інформації для позивача є відновлення надання йому житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Право позивача на отримання цієї субсидії не можна віднести до його особистих немайнових прав, які охороняються статтею 277 Цивільного кодексу України, оскільки це право за своєю юридичною природою має економічний характер. Для захисту цього права позивачу необхідно пред`явити відповідний позов до юридичної особи, до компетенції якої входить надання житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Зазначене узгоджується з висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 30 червня 2020 року у справі 333/6816/17, а саме: «Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи)».

У справі, що переглядається апелянтом не спростовано достовірність інформації щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги, як і не доведено неправомірність її поширення щодо нього.

Що стосується посилань апелянта на долучені до позовної заяви рішення Івано-Франківського міського суду від 17.11.2020 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01.02.2021 року, то такі самі по собі не спростовують факт наявності у позивача заборгованості та не мають преюдиційного значення для розгляду даної справи. Права позивача в даному випадку можуть бути відновлені шляхом перерахунку заборгованості за відповідним рішення суду.

Ішні доводи аеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та фактично зводяться до переоцінки доказів у справі.

Що ж стосується заяви представника відповідача про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з його припиненням, то такі суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківської міської ради «Про перейменування комунального підприємства та припинення комунальних підприємств «Івано-Франківської міської ради» від 28.01.2021 року №50-4 вирішено припинити Комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради () шляхом приєднання до комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» (). Встановлено, що КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради (а.с. 58).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01.11.2021 року було залучено Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради в якості співвідповідача по справі (а.с. 87-88).

Таким чином, правонаступником КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради є КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 20 травня 2022 року.