Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 10 вересня 2021 року звернулася до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про стягнення страхового відшкодування та просила суд стягнути страхове відшкодування в розмірі 25 000 грн., пеню в розмірі 1 354,79 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 401,03 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 вересня 2020 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.. Ентузіастів, 7 у м. Києві, піж час об`їзду перешкоди у вигляді автомобіля, який був припаркований біля краю проїзної частини, не дотримався безпечного бокового інтервалу та через відсутність розмітки здійснив зіткнення з належним позивачці автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував її чоловік - ОСОБА_3 , що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок цього автомобілю позивачки було завдані механічні пошкодження.

01 грудня 2020 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП за зазначеними вище обставинами.

Власником транспортного засобу автомобіля «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» за договором (полісом) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201259147 від 15.09.2020 року.

З метою реєстрації страхового випадку було здійснено телефонний дзвінок на гарячу лінію страховика, а 06.10.2020 року чоловік позивачки звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідачем було заведено страхову справу № 20.203.

07.10.2020 року експертом ТОВ «Експертно- Асистуюча Компанія «Фаворит», яким у ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладено відповідний договір, було здійснено огляд автомобіля позивачки «Toyota» та складено протокол №22204 огляду колісного транспортного засобу, в якому зафіксовані всі пошкодження автомобіля.

28.01.2021 року до відповідача позивачкою було подано заяву про страхову відшкодування за вхідним № 51-0889 в розмірі 25 000 грн., яка була отримана представником страховика та зареєстрована за № 20-6503.

12.07.2021 року чоловіком позивачки була надіслана претензія на неправомірні дії посадових осіб ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», у якій страховику було запропоновано не пізніше 28.07.2021 року у добровільному порядку здійснити страхову виплату, а також пеню за кожен день затримки такої виплати та 3% річних від простроченої суми. На день подання претензії затримка виплати склала 162 дні.

12.08.2021 року відповідач надіслав відповідь на претензію в якій повідомив, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виконає вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку, який встановлено цим Законом. У разі прострочення виплати страхового відшкодування, ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» сплатить пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Однак станом на день звернення до суду страхова виплата позивачем не здійснена.

За вказаним позовом ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2021 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

Вищенаведену ухвалу про відкриття провадження направлено на адресу зареєстрованого місцезнаходження відповідача, яку останній отримав 12 жовтня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте станом на 26 січня 2022 року відповідачем письмовий відзив не подано.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав.

19 вересня 2020 року близько 17 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ауді А4», Д.Н.З. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ентузіастів, 7 у м. Києві, під час об`їзду перешкоди у вигляді автомобіля, який був припаркований біля краю проїзної частини, не дотримався безпечного бокового інтервалу та через відсутність розмітки здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

01 грудня 2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП від 19.09.2020 року, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 ., є позивачка ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент вказаної ДТП була застрахована відповідачем ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 201259147 від 15.09.2020 року.

06.10.2020 року чоловік позивачки звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідачем було заведено страхову справу № 20.203.

07.10.2020 року експертом ТОВ «Експертно- Асистуюча Компанія «Фаворит», яким у ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» укладено відповідний договір, було здійснено огляд автомобіля позивачки «Toyota» та складено протокол №22204 огляду колісного транспортного засобу, в якому зафіксовані всі пошкодження автомобіля.

28.01.2021 року до відповідача позивачкою було подано заяву про страхову відшкодування за вхідним № 51-0889 в розмірі 25 000 грн., яка була отримана представником страховика та зареєстрована за № 20-6503.

На підставі зазначеної заяви відповідачем прийнято рішення про виплату на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 25 000 грн.

12.07.2021 року чоловіком позивачки була надіслана претензія на неправомірні дії посадових осіб ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», у якій страховику було запропоновано не пізніше 28.07.2021 року у добровільному порядку здійснити страхову виплату, а також пеню за кожен день затримки такої виплати та 3% річних від простроченої суми. На день подання претензії затримка виплати склала 162 дні.

12.08.2021 року відповідач надіслав відповідь на претензію в якій повідомив, що ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виконає вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку, який встановлено цим Законом. У разі прострочення виплати страхового відшкодування, ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» сплатить пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив:

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вартість матеріального збитку, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну, а також прийняте рішення останнім про виплату страхового відшкодування у розмірі 25 000 грн, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні збитків, страхове відшкодування в розмірі 25 000 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також суд вважає, що у зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування, ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» зобов`язане сплатити на користь позивача пеню у розмірі 1 354,79 грн. та інфляційні втрати у розмірі 401,03 грн. Розрахунок цих виплат, наданий позивачем, був перевірений судом і є вірним.

Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 22, 1187,1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_1 :

25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень - несплачене страхове відшкодування;

401 (чотириста одна) гривня 03 копійки - інфляційних втрат;

1 354 (одна тисяча триста п`ятдесят чотири) гривень 79 копійок - пені;

908 (дев`ятсот вісім) гривень - судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», адреса місцезнаходження: м. Київ, просп. Г. Сталінграду, 4, корп. 6А; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Майбоженко