ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/243/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/527/21 Категорія: Чепурний О.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року, ухваленого в складі судді Чепурного О.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Воронинці» про визнання договору оренди землі недійсним та укладення договору оренди землі на новий строк, -

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ТОВ «Агропром» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Воронинці» про визнання договору оренди землі недійсним та укладення договору оренди землі на новий строк.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року, з урахуванням заяви про виправлення описки від 13 жовтня 2021 року, позовну заяву ТОВ «Агропром» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 22 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Воронинці» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1098, площею 2,6484 га.

Визнано укладеним договір оренди землі між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропром» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1098, площею 2,6484 га у редакції, запропонованій позивачем.

04 жовтня 2021 року до Драбівського районного суду Черкаської області надійшла заява від представника позивача адвоката Архипенка О.А., в якій останній просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з ПП «Воронинці» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агропром» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Агропром» до ОСОБА_1 та ПП «Воронинці» задоволено повністю. При ухваленні судом вказаного рішення не було вирішено питання про судові витрати, які позивач поніс під час підготовки та розгляду справи в суді першої інстанції.

Попередній орієнтований розрахунок витрат на правову допомогу у справі вказаний 20 000 гривень. Об`єктивно подати суду докази понесених витрат на правову допомогу до завершення справи АБ «Архипенка» не мало можливості, оскільки справа слухалась у спрощеному провадженні без виклику сторін. Про те, що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті заявлено у позові. Крім того, акти виконаних робіт, якими обґрунтовується обсяг наданих послуг та їх вартість, із клієнтом підписані лише 28 вересня 2021 року.

Додатковим рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року заяву представника позивача задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агропром» судові витрати за розгляд цивільної справи № 692/527/21 у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ПП «Воронинці» на користь ТОВ «Агропром» судові витрати за розгляд цивільної справи № 692/527/21 у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції, враховуючи надані представником позивача копію договору про надання професійної правової допомоги та додатків до нього, у тому числі й копію платіжного доручення, оцінивши зазначені докази, а також приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку відповідачів, дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачів.

Не погоджуючись з додатковим рішеннями суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що гонорар має бути розумним та співмірним зі складністю справи, а розмір заявлених витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням витраченого адвокатом часу. Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів надання йому правничої допомоги, як підстави стягнення такої допомоги з відповідачів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу не звернув увагу на те, що позивач не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а наданий документ з назвою «Розрахунок витрат на правничу допомогу» є лише викладенням правових позицій Верховного Суду та інших законодавчих актів.

Крім того, підготовка цієї справи, яка відноситься до категорії малозначних, до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Окрім того, стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розмір, а також те, що їх стягнення, зокрема, з ОСОБА_1 становить надмірний тягар для останньої, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданого представником позивача адвокатом Архипенком О.А., зазначено, що заяви скаржника про те, що сума витрат на правову допомогу є надмірним тягарем для ОСОБА_1 нічим не підтверджені, оскільки лише за користування земельною ділянкою останньої у 2020 році, позивач сплатив на її користь кошти в сумі 12 974 гривень 14 копійок.

Докази проведення розрахунку із адвокатами за виконані в інтересах позивача роботи, надані послуги містяться у квитанції про оплату послуг позивачем, та підтверджується актом виконаних робіт, які направлялись на адресу суду та обох відповідачів.

Заперечення апелянта носять лише декларативний характер, який не базується на доказах щодо неспівмірності адвокатських витрат у цій справі.

Витрати у даній справі для клієнта були фактичними, неминучими та необхідними, оскільки в інший спосіб захистити своє порушене право позивач не міг.

З огляду на зазначене, представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ «Агропром» у суді першої інстанції здійснював адвокат Архипенко О.А., що підтверджується ордером серії СА № 1011668 від 21 травня 2021 року (а.с. 8 т. 1), договором про надання професійної правничої допомоги № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «Агропром» та АБ «Архипенка» в особі керуючого адвоката Архипенка О.А., додатком № 3 до договору про надання професійної правничої допомоги № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року, актом виконаних робіт № 3 від 28 вересня 2021 року до договору № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року про надання правничої допомоги у цивільній справі № 692/527/21, розрахунком витрат на правничу допомогу та платіжним дорученням № 717 від 29 вересня 2021 року.

Крім того, із тексту позовної заяви вбачається, що позивач заявив попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, 20 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що докази будуть надані суду не пізніше п`ятиденного терміну після завершення судових дебатів.

Відповідно до п.п. 1.1.1 додатку № 3 до договору про надання професійної правничої допомоги № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року, підписаної директором ТОВ «Агропром» - Клієнтом та Адвокатським бюро «Архипенка» в особі керуючого адвоката Архипенка О.А., вартість години роботи Адвокатського бюро складає 1500 гривень.

Згідно з п.п. 1.1.2 додатку № 3 до договору про надання професійної правничої допомоги № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року за вступ у справу, вивчення матеріалів, підготовку процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції та виконання інших робіт, пов`язаних з правовою допомогою, клієнт сплачує на користь Адвокатського бюро грошові кошти в сумі 20000 гривень. Якщо вартість робіт Адвокатського бюро у цій справі, яка визначається з урахуванням положень п. 1.1.1 цього Договору, перевищить сплачену суму, Клієнт додатково сплачує Адвокатському бюро кошти за виконану роботу на підставі виставленого рахунку.

Підпунктом 2.1.1 додатку № 3 до договору про надання професійної правничої допомоги № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року визначено, що правова допомога вважається наданою та прийнятою Клієнтом після підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами.

Відповідно до акта виконаних робіт № 3 від 28 вересня 2021 року до договору № 2/05-2021 від 20 травня 2021 року про надання правової допомоги у цивільній справі № 692/527/21, загальна вартість витрат за послуги АБ «Архипенка» за послуги з надання правової (правничої) допомоги у справі № 692/527/21 (Приставська, ПП Воронинці) становить 20 000 гривень.

З платіжного доручення № 717 від 29 вересня 2021 року вбачається, що ТОВ «Агропром» перерахувало на рахунок АБ «Архипенка» 10000 гривень за забезпечення правової допомоги у цивільній справі № 692/527/21 у першій інстанції, згідно договору №2/05-2021 від 20 травня 2021 року.

У висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу незалежно від того, чи вони вже сплачені чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Разом з тим, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, судом першої інстанції, при ухваленні рішення не надано оцінки доводам відповідача ОСОБА_1 щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем.

Так, ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, при цьому зазначено, окрім іншого, що декларація позивача про розмір понесених (чи очікуваних) ним на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак вимоги про стягнення 20000 гривень витрат є безпідставними.

Окрім того, стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розмір, а їх стягнення, зокрема, з ОСОБА_1 становить надмірний тягар для останньої, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із акта виконаних робіт № 3 від 28 вересня 2021 року вбачається, що АБ «Архипенка» в суді першої інстанції позивачу надано такі послуги: 1) вивчення документів та їх правовий аналіз 2 години (3000 гривень); 2) підготовка та направлення клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін 1 година (1500 гривень); 3) підготовка та направлення клопотання про забезпечення позову 1 година (1500 гривень); 4) підготовка та направлення позовної заяви, підготовка та направлення додатків, клопотання про витребування доказів 4 години (6000 гривень); 5) клопотання про продовження строку на подання відзиву та витребування доказів 1 година (1500 гривень); 6) відповідь на відзив і клопотання про витребування доказів 2 години (3000 гривень); 7) підготовка та направлення додаткових пояснень 2 години (3000 гривень); 8) друк та направлення документів 500 гривень; інші витрати 500 гривень.

Апеляційний суд зазначає, що кодекси не вимагають від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу адвокат витратив на виконання робіт.

Між тим вивчення документів та їх правовий аналіз (п.1), друк та направлення документів (п.8), є невід`ємною частиною інших послуг таких як підготовка та направлення позовної заяви та клопотання, а тому не можуть окремо надаватись і оплачуватись.

Послуги, визначені у п. 2 та п. 5 акта виконаних робіт не потребують значних зусиль для їх підготовки, а тому суд приходить до висновку, що сума в 500 гривень за кожне клопотання відповідатиме критерію розумності та принципу співмірності судових витрат.

Послуга зазначена в п. 3, а саме підготовка та направлення клопотання про забезпечення позову, взагалі не надавалась оскільки такий документ відсутній у матеріалах справи, а тому відсутні й підстави для стягнення витрат на правничу допомогу в цій частині.

Пунктом 7 акта виконаних робіт визначено послугу підготовка та направлення додаткових пояснень, однак, вказані додаткові пояснення складають один аркуш, а не два як зазначено в акті, тому, визначена в акті сума за написання вказаного процесуального документа також є завищеною.

Окремо від переліку наданих адвокатом послуг, в акті виконаних робіт зазначено про інші витрати на суму 500 гривень, однак, такі витрати є неконкретизованими і не підтверджені жодним доказом, тому не підлягають компенсації іншою стороною спору.

Окрім того, дана справа є справою незначної складності та розглядалась у суді першої інстанції в порядку письмового провадження, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань, як наслідок сума витрат на її написання є завищеною.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, а також викладені обставини та складність справи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити заявлений розмір витрат та стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, у розмірі 5 000 гривень.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не врахував, а тому додаткове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а додаткове рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2021 року змінити.

Зменшити суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Воронинці» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром» до 5 000 (п`яти тисяч) гривень, тобто по 2500 гривень з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 січня 2022 року.

Судді