ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м.Суми

Справа №584/1670/19

Номер провадження 22-ц/816/375/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Новослобідська сільська рада Путивльського району Сумської області, правонаступником якої є Новослобідська сільська рада Конотопського району Сумської області, Конотопська районна державна адміністрація Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року в складі судді Токарєва С.М., ухвалене у м. Путивль, повний текст якого складено 20 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області і Конотопської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 7,69 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із землі, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Карла Маркса.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1979 році заявник був прийнятий в члени КСП ім. Карла Маркса. 28 жовтня 1995 року позивач був звільнений з роботи у товаристві та виключений із членів КСП ім. Карла Маркса. 30 червня 1995 року КСП ім. Карла Маркса отримало державний акт на право колективної власності на землю серії СМ № 00013, зареєстрований за № 12, до якого були складені списки членів, які мають право на земельну частку (пай) у КСП ім. Карла Маркса. Позивач не перевіряв наявність свого прізвища у списку пайовиків, сертифікат на пай не отримував, а у жовтні 2018 року дізнався, що його помилково не було включено до зазначеного списку, чим порушено право на отримання паю.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Вказує, що про порушення своїх прав дізнався 29 жовтня 2018 року, а не у 1995 році, як помилково вважав суд першої інстанції. Зазначає, що до жовтня 1995 року працював у сільськогосподарському підприємстві, а процедура розпаювання земель тривала роками, оскільки лише у грудні 2000 року прийнято рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою стосовно переданої у колективну власність землі і тільки 22 лютого 2001 року затверджено технічну документацію із землеустрою, тому порушення його прав триває.

У відзивах на апеляційну скаргу Новослобідська сільська рада Конотопського району та Конотопська РДА просять рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказують, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в 1979 року ОСОБА_1 було прийнято в члени КСП ім. Карла Маркса, де він працював до 1995 року (а.с. 6-10).

У подальшому наказом від 28 жовтня 1995 року № 4 його було виключено із членів КСП ім. Карла Маркса та звільнено з роботи за власним бажанням.

Відповідно до архівного витягу протоколу № 15 засідання правління КСП ім. Карла Маркса асоціації кооперативів від 11 листопада 1995, було вирішено виключити ОСОБА_1 з членів кооперативу № 8 та звільнити з роботи з 24 жовтня 1995 року (а.с. 12).

Із архівної довідки Державного архіву Сумської області від 10 грудня 2018 року № С-172 вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу ім. Карла Маркса с. Мінакове Путивльського району Сумської області в протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу за 1979-1985 роки є відомості про роботу ОСОБА_1 . При цьому, у документах архівного фонду вищезгаданого архівного фонду колгоспу у протоколах загальних зборів та засідань правління колгоспу інших відомостей про роботу ОСОБА_1 немає. Документи архівного фонду колгоспу ім. Карла Маркса с. Мінакове Путивльського району Сумської області надійшли на зберігання до архіву по 1985 рік включно (а.с. 13-15).

Із листа архівного відділу Путивльської районної державної адміністрації від 29 жовтня 2018 року № 400 вбачається, що в протоколах засідання правління та загальних зборів уповноважених членів (колгоспу, КСП імені К.Маркса) з 1986 року по 1995 рік відомостей про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 11).

Відповідно до фотокопії державного акту на право колективної власності на землю Серії СМ № 00013 від 30 червня 1995 року, його видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Карла Маркса в с. Мінакове Князівською сільською радою народних депутатів Путивльського району Сумської області про те, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 3536,7 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Князівської сільської ради народних депутатів від 16 листопада 1993 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12 (а.с. 44-47).

Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ім. Карла Маркса у відділі у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відсутній (а.с. 48).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Карла Маркса позивач був членом колгоспу та мав право на земельну частку (пай), але безпідставно не був включений до списків осіб, які мають таке право. Проте, суд відмовив у задоволенні позову у зв`язку з пропуском заявником трирічного строку позовної давності. При цьому суд виходив з положень ЦК УРСР 1963 року та встановив, що діяльність КСП ім. Карла Маркса була публічною і позивач, як його член, мав право знати про всі рішення, які приймаються підприємством, проте, з часу видачі державного акту на право колективної власності на землю позивач не скористався можливістю дізнатися про порушення свого права на отримання земельного паю. На думку суду, перебіг позовної давності для позивача розпочався ще у 1995 році, а позов був пред`явлений у 2019 році, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

На думку колегії суддів апеляційного суду, висновки місцевого суду в частині порушення права позивача на земельну частку (пай) відповідають встановленим у справі обставинам та вимогам норм матеріального права.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Карла Маркса, позивач ОСОБА_1 зберігав членство у підприємстві та, як це передбачено п. п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, мав право на пай, але безпідставно не був включений до списків осіб, які мають таке право.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позову через пропуск позивачем трирічного строку позовної давності.

Так, відповідно до статей 71, 75 ЦК УРСР (1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, і позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Відповідно до положень статті 76 ЦК УРСР (1963 року) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «міг дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Спірні правовідносини у справі дійсно врегульовані ЦК УРСР 1963 року, оскільки реальне право на земельну частку (пай) у позивача виникло з моменту отримання 30 червня 1995 року КСП ім. Карла Маркса державного акту на право колективної власності на 3536,37 умовних гектарів землі. 22 лютого 2001 року затверджено технічну документацію із землеустрою стосовно переданої у колективну власність землі (а.с. 167).

Отже, процедура оформлення і передачі землі у колективну власність на день звернення ОСОБА_1 до суду (31 жовтня 2019 року) була завершена.

Доводи позивача, що про порушення свого права на земельну частку (пай) він дізнався з листа архівного відділу Путивльської РДА від 29.0.2018 року № 400, а до цього не вважав своє право порушеним, оскільки як член КСП був впевнений у тому, що внесений до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), колегія суддів вважає безпідставними.

Правильним є висновок місцевого суду проте, що діяльність КСП ім. Карла Маркса була публічною і позивач, як його член, мав право знати про всі рішення, які приймаються підприємством, проте, з часу видачі державного акту на право колективної власності на землю позивач не скористався можливістю дізнатися про порушення свого права на отримання земельного паю, тому перебіг позовної давності для позивача розпочався ще у 1995 році, а позов був пред`явлений у 2019 році, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування у спірних правовідносинах наслідків пропуску заявником трирічного строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина