Провадження № 2/235/105/22
Справа № 235/6520/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частки жилого будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 жовтня 1989 року його мати ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 .

Перебуваючи у шлюбі, його маті та її чоловік ОСОБА_4 17 жовтня 2000 року придбали жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 17 жовтня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О.

Згідного зазначеного договору купівлі-продажу покупцем будинку зазначений ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме частину жилого будинку за вищевказаною адресою.

Після її смерті він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але надати нотаріусу правовстановлюючі документи на майно на ім`я матері не зміг, так як покупцем будинку зазначений ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 відмовився у нотаріуса від своєї частки спадщини, яка залишилось після смерті ОСОБА_3 на його користь.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік його матері ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилось спадкове майно а саме 1/2 частину спірного жилого будинку.

Дочка померлого ОСОБА_2 після його смерті звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яке залишилось після її батька.

На підставі цього просив визнати за ним право власності на Ѕ частину жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.2-5).

Позивач та його представник адвокат Безрук В.Л. в судове засідання не з`явились, надали клопотання, в якому підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносини.

20 жовтня 1989 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Димитровським виконкомом Донецької області, актовий запис 449 (а.с.9).

17 жовтня 2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 6196 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 17 березня 2017 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, отже є спадкоємцем першої черги спадкування (а.с.8).

Відповідачем факт того, що вона є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оспорюється.

Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 5 серпня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_3 відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів (а.с.10).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 01.10.2021р. № 819/02-14 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою сина спадкодавця ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом за № 280 від 13.09.2017 року відкрита спадкова справа № 105/2017. Крім ОСОБА_1 , спадкоємців, які прийняли спадщину немає, заповіт відсутній, свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю не видавалось (а.с.26).

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Враховуючи, що спірне майно - будинок набуто 17.10.2000 року, то для вирішення питання щодо моменту виникнення права власності подружжя на спірний будинок, повинні застосовуватися положення Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Відповідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Таким чином, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 УК України).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Положеннями ст.392 ЦПК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або н визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача (а.с.1).

Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1258, 1261, 1296, 1297 ЦК України, ст.49 Закону України «Про нотаріат», ст.22 КпШС України 1963 року, керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частки жилого будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,розташований на земельній ділянці Покровської (колишній Красноармійській) раді Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко