Провадження № 2з/522/31/22
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

19 січня 2022 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Оріон» про зобов`язання звільнити та повернути приміщення зі збереженням майна шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року позивач звернувся до суду, по якому просив зобов`язати ТОВ « ФК « Оріон» звільнити квартиру АДРЕСА_1 та повернути її зі збереженням майна ОСОБА_1 шляхом виселення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2020 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2021 року, в задоволенні позову відмовлено, заходи забезпечення позову скасовані.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2021 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06.08.2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04.02.2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 15.11.2021 року справу прийнято до провадження.

17.01.2022 року позивач подав до суду заяву, по якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження, яка отримана головуючим по справі суддею 18.01.2022 року.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1,2 ст.149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п. 1ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову заявник обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу нерухомого майна, з метою виконання рішення по даній справі позивач просить накласти арешт на майно, що є предметом позову по даній справі, зазначаючи що невжиття даних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суддя враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом враховується до уваги той факт, що матеріали справи не містять підтвердження можливості відчуження майна на яке позивач просить накласти арешт, а рішення суду на припущеннях не можу грунтуватись суд відмовляє в задоволенні клопотання.

Крім того, на квартиру АДРЕСА_1 вже накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 11.03.2020 року. Рішення суду, яким знято дане обтяження скасовано постановою касаційного суду, отже ухвала суду про забезпечення позову є чинною.

Позивач зазначає в своїй заяві, що арешт на майно вже накладений ухвалою суду.

Саме лише звернення до суду із позовом не є безумовною підставою вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим його виконання.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 258-259,263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ,- « про вжиття заходів забезпечення позову»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя : Р.Д. Абухін 19.01.2022