Справа № 202/1685/14-ц
Провадження № 2-др/202/15/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Кухтін Г.О.
секретаря судового засідання Калантаєнко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро питання щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровська міська рада про витребування документів та визнання права власності,
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2022 року цивільну справу №202/1685/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровська міська рада, про витребування документів та визнання права власності (далі - цивільна справа №202/1685/14-ц) було повернено до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме: для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Учасники справи про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення не повідомлялись.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення.
14 лютого 2014 року у цивільній справі №202/1685/14-ц ухвалено заочне рішення (суддя Мороз В.П.), яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпропетровська міська рада, про витребування документів та визнання права власності - задоволено в повному обсязі. Витребувано у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), оригінали документів, а саме: технічний паспорт, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Визнано за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_1 ), право власності на станцію технічного обслуговування автомобілів, яка складається з: літера А - І-майстерня, загальною площею 59,5 кв.м., ІІ-майстерня, загальною площею 109,2 кв.м., III-майстерня, загальною площею 107,1 кв.м., ІV-котельня, загальною площею 8,2 кв.м., разом-284,0 кв.м.; літера Б - І-складське приміщення, загальною площею 339,8 кв.м., літера В - І-службове приміщення, загальною площею 14,6 кв.м., літера Г-навіс, літера Д-склад, літера Е-навіс, літера І-замощення та №1-6 - огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Питання щодо стягнення судового збору в результаті розгляду справи, судом не вирішувалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи №202/1685/14-ц, суд прийшов до висновку, що позивачем ні при зверненні до суду із позовом, ні під час розгляду справи по суті, судовий збір сплачено не було, підстав для звільнення позивача від оплати судового збору судом також не встановлено. Також суд звертає увагу, що ні ціни позову, ні оцінки спірного майна у позові не зазначено, відповідних документів до матеріалів справи не долучено.
В той же час, у відповідності до ч.2 ст.4 ЗУ України «Про судовий збір», у редакції, що діяла на момент ухваленні рішення, судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно ст. 8 ЗУ України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі складала 1218 гривень.
Частиною 2 ст.80 ЦПК України, у редакції, що діяла на момент ухвалення рішення, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Пунктом 12 вказаної Постанови передбачено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
При цьому розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду - п.11 Постанови.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 та 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Уразі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням частини 2 ст.80 ЦПК України, вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. - 3 розміри мінімальної заробітної плати, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,
Доповнити резолютивну частину рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року у цивільній справі №202/1685/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровська міська рада про витребування документів та визнання права власності, наступним змістом:
«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн.».
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Г.О. Кухтін