Справа № 523/4872/22
Провадження №2-н/523/525/22
У Х В А Л А

"24" травня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 по справі № 523/4872/22 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши подану заяву, суддя доходить висновків про її подачу з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу передбачені статтею 163 ЦПК України , згідно ч.1 якої заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу надійшла на офіційну електронну адресу суду, в сканованому вигляді, та підпис на ній є копією підпису від сканованого документа.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. 14 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Суд зазначає, що заява ОСОБА_1 не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до згаданих норм ЦПК України та ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2 ст. 6 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього Закону, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Таким чином, подана заява не відповідає вимогам ст. 163 України та ст. 14 ЦПК України. що є підставою для відмови у видачі судового наказу, згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою саме заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись: ч.8, 9 ст.14, ч.8 ст. 43, ст. 163, п.1 ч.1 ст. 165, ст.ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу по справі №523/4872/22 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою саме заявою у порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 24.05.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко