Справа № 510/2033/21
Провадження № 2/510/512/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.22 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачки позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копія витягу від 25.08.2016р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копії свідоцтв про народження сторін у справі; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2021р.; копія державного акту серії ЯБ №438940 від 03.04.2006р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 5,68 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія ситуаційної схеми; копія акту передачі та прийому земельної частки (паю) в натурі від 23.09.2005р.; копія свідоцтва серії НОМЕР_1 від 20.12.2005р. про право власності на майновий пай члена КСП «Новосільське» в с.Новосільське Ренійського району Одеської області, оформленого на ім`я ОСОБА_6 ; копія витягу про державну реєстрацію прав на нерухомість від 29.06.2012р.; копія свідоцтва від 29.06.2012р.про право власності на нерухоме майно - житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ; копія довідки від 14.07.2021р. виконкому Ренійської міськради про склад сім`ї ОСОБА_6 на день її смерті; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ОСОБА_6 ; копія довідки Відділу Держгеокадастру у Ренійському районі Одеської області про вартість земельної ділянки; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 29.04.2022р. (спадкова справа не відкривалась); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.04.2022р. (спадкова справа не відкривалась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_6 на праві власності належало наступне майно:

житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва від 29.06.2012р.про право власності на нерухоме майно;

земельні ділянки загальною площею 5,68 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЯБ №438940 від 03.04.2006р. на право власності на земельну ділянку;

майновий пай у КСП «Новосільське» в с.Новосільське Ренійського району Одеської області на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 20.12.2005р. про право власності на майновий пай члена КСП.

За життя ОСОБА_6 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були її діти - доньки сторони у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв`язку із тим, що в неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю матері позивачка мешкала разом із нею, доглядала за ОСОБА_6 , як донька. Відповідачки у справі будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мали, на спадщину не претендують, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що 12.01.2021р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати такі документи позивачка не може, оскільки за життя її матір втратила оригінали цих документів.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті матері позивачки це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_6 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачки на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті матері у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних та інших документів на будинок, землю та майновий пай, розпорядження щодо їх цільового використовування, мешкання в будинку тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ;

земельні ділянки загальною площею 5,68 га із кадастровими номерами :01:0020343, :01:0050979, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЯБ №438940 від 03.04.2006р. на право власності на земельну ділянку;

майновий пай у КСП «Новосільське» в с.Новосільське Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 20.12.2005р. про право власності на майновий пай члена КСП,

що належали ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК