Справа № 454/1274/21 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/4163/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М.Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

08.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягувати періодично з відповідача додаткові витрати на лікування дочки в розмірі 1000грн. щомісячно на весь час хвороби дитини, також просила стягнути судові витрати, понесені нею у даній справі.

Позов обгрунтовувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони є батьками двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05.07.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.06.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Однак, відповідач станом на 01.01.2021 року має заборгованість зі сплати аліментів, що становить 103 763,87 грн. Молодша дочка сторін ОСОБА_5 з січня 2018 року знаходиться на диспансерному обліку в Сокальській дитячій консультації у лікаря офтальмолога з діагнозом короткозорість стабільної стадії. У зв`язку з хворобою дитина отримує систематичне лікування по корекції та покращення зору, яке включає консультації та спеціальні заняття у лікаря офтальмолога у м.Львові не менше чотирьох разів на рік, дитина потребує спеціального харчування, збагаченого вітамінами, спеціальних препаратів з вмістом лютеїну, що вимагає від позивачки додаткових витрат та зусиль для забезпечення потреб дитини. Вона намагалася переконати відповідача надавати кошти на лікування дочки, однак домовленості щодо добровільної сплати коштів на лікування дитини між сторонами не досягнуто.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно до досягнення дитиною 18-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 300 (триста) грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу характеру особливих обставин, пов`язаних із хронічною хворобою дитини - вадами зору, яка вимагає постійного тривалого та дороговартісного лікування. Зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що донька сторін ОСОБА_5 з січня 2018 року знаходиться на диспансерному обліку в Сокальській дитячій консультації - лікаря офтальмолога з діагнозом короткозорість стабільної стадії, що підтверджується довідкою, виданою головним лікарем КЗСРРЛО «Сокальської ЦРЛ» на адвокатський запит від 10.03.2021 року. У зв`язку із хворобою дитина отримує систематичне лікування по корекції та покращенню зору, яке включає консультації та спеціальні заняття (апаратне лікування, вакуумні масажі, електростимуляція і т. ін.) у лікаря-офтальмолога у м. Львові (смт. Брюховичі) не менше 4-х разів на рік. Лікування дитини не носить симптоматичний характер, а є постійним та потребує значних коштів. Зазначає, що відповідач не бере участі у понесенні витрат на оздоровлення та реабілітацію доньки. Висновок суду про те, що відповідач надає кошти позивачці не відповідає дійсним обставинам, оскільки на даний час ОСОБА_3 погашає заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, яку допустив з 2013 року. Дійшовши висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачкою на професійну правничу допомогу, суд не врахував, що з власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, а клоптання про зменшення розміру понесених нею витрат на правничу допомогу відповідач не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути зокрема документи, які свідчать про придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують таку необхідність. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) суд звернув увагу, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27.08.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 11.02.2021 року.

На підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 1/3 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.06.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Матеріалами справи встановлено, що з січня 2018 року донькасторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на диспансерному обліку в лікаря офтальмолога КНП «Сокальська районна лікарня».

Згідно консультативного висновку лікаря-офтальмолога від 27.08.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено лікування: мезонекст краплі, візіокс чорниця краплі, гігієна зору та корекція зору окулярами або КЛ ОU.

Позивачкою понесено витрати на придбання ліків для доньки в сумі 514,44 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями чеків.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитиничастково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено потребу в додаткових витратах на лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн щомісячно.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано належних доказів на підтвердження понесення нею додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісячно.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи тривалість розгляду даної справи та її складність, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в розмірі 1000 грн, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст додаткової постанови складено - 20 травня 2022 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 травня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук