КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 362/3087/19

номер провадження №22-ц/824/720/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року /суддя Марчук О.Л./

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась з вимогами про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності та стягнення компенсації. З урахуванням останніх уточнень позовних вимог /а.с.137/ просила визнати спільною сумісною власністю подружжя:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа -51.1 кв.м., житлова площа - 29.6 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,0241 га, кадастровий номер :02:001:0021, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- припинити право ОСОБА_5 на 1/2 частку у вказаному майні, з отриманням компенсації яку стягнути з ОСОБА_4 на її користь у сумі 314 550 грн;

- вирішити питання судових витрат, стягнувши з ОСОБА_4 на її користь 14 130 грн вартості проведеної експертизи та 2305, 20 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року позов задоволено.

Ухвалено здійснити поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 вартості належної їй 1/2 (однієї другої) частки у спільному майні подружжя в розмірі 314 550 (триста чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16 435 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 20 копійок у відшкодування судових витрат./а.с.177-178/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, ухваливши нове рішення за яким визнати право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок і земельну ділянку по 1/2 частині кожному.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа -51.1 кв.м., житлова площа - 29.6 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0241 га, кадастровий номер :02:001:0021, для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, є майном, набутим подружжям за час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Вказував, що поділ майна повинен був бути здійснений на засадах рівності часток. Наголошував, що за висновком експертизи, не вбачається можливим здійснити поділ будинку в натурі, питання про оцінку майна не ставилось, як і відсутні документи, підтверджуючі право експерта на заняття оціночною діяльністю. Крім того, за ст. 71 СК України, присудження грошової компенсації замість частки майна, допускається лише за згодою за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом першої інстанції проігноровано принцип обов`язкової згоди на грошову компенсацію частки, не враховано при поділі майна і боргів подружжя - зобов`язань, які виникли в інтересах сім`ї.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з прийняттям рішення про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що з 29 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2009 року /а.с. 10/.

15.05.2019 р. позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. /справа №362/2850/19/

За час шлюбу сторони набули нерухоме майно у вигляді житлового будинку і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16.08.2011 року, відповідачем придбано земельну ділянку площею 0,0241 га., кадастровий номер :02:001:0021 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 56/.

Також, за договором купівлі-продажу житлового будинку від 16.08.2011 року, відповідачем придбано житловий будинок (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 55/.

Відповідно до Висновків експертів за результатами проведеної за клопотанням сторони позивача судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 32359/19-43/32360/19-49/29971/20-43 від 11.06.2021 року, у відповідності до вимог нормативних актів не вбачається можливим поділити житловий будинок АДРЕСА_1 /а.с. 109 - 130/.

Одночасно, вказаним висновком експертів визначено ринкову вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та ринкову вартість 1/2 арифметичної частки вказаного домоволодіння з урахуванням земельної ділянки, що становить 314 550 гривень 00 копійок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами частини третьої статті 368 ЦК України про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі; неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними; присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України; присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як наведено в Постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року по справі № 501/2211/18, тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Водночас, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2020 року по справі № 235/5146/16-ц, від 03 червня 2020 року по справі № 487/6195/16-ц, від 30 вересня 2020 року по справі № 552/1514/19.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов висновків що оскільки неможливо поділити спірне домоволодіння, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає частина вартості належної їй 1/2 частки у спільному майні подружжя.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, відповідно до позову, з яким звернулась ОСОБА_5 , вона просила визнати спільною сумісною власністю подружжя майно - житловий будинок, земельну ділянку та автомобіль і здійснити розподіл вказаного майна по 1/2 частині кожному, стягнувши на її користь 1/2 частину вартості автомобіля.

Вимоги щодо поділу майна житлового будинку, земельної ділянки заявлені в натурі /а.с. 33/, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 49 ЦПК України, у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

25.07.2019 р. відбулось перше засідання у справі, розгляд справи відкладався і 19.11.2019 р. судом першої інстанції розглядалось клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з`ясування питання щодо можливих варіантів поділу спірного нерухомого майна.

19.11.2019 р. судом першої інстанції призначено комплексну судову будівельно-технічну і земельно-технічну експертизу.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1.чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити житловий будинок (домоволодіння), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників по Ѕ кожному?

2.які варіанти розподілу житлового будинку (домоволодіння), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 можливо визначити відповідно до часток співвласників по Ѕ кожному та вимог нормативно-правових актів?

3.чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку площею 0,0241 га., кадастровий номер :02:001:0021 для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників по Ѕ кожному?

4.які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,0241 га., кадастровий номер :02:001:0021 для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 можливі відповідно до часток співвласників по Ѕ кожному та вимог нормативно-правових актів?

Відповідно до Висновків експертів за результатами проведеної за клопотанням сторони позивача судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 32359/19-43/32360/19-49/29971/20-43 від 11.06.2021 року, у відповідності до вимог нормативних актів не вбачається можливим поділити житловий будинок АДРЕСА_1 /а.с. 109 - 130/.

Одночасно, вказаним висновком експертів визначено ринкову вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та ринкову вартість 1/2 арифметичної частки вказаного домоволодіння з урахуванням земельної ділянки, що становить 314 550 гривень 00 копійок.

23.06.2021 р. судом першої інстанції відновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, всупереч розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та тому, що справа вже розглядалась, що є процесуальним порушенням суду першої інстанції.

Після чого позивачка звернулась зі зміною як предмету так і фактично підстав позову, з урахуванням висновків експертизи, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа -51.1 кв.м., житлова площа - 29.6 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,0241 га, кадастровий номер :02:001:0021, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- припинити право ОСОБА_5 на 1/2 частку у вказаному майні, з отриманням компенсації яку стягнути з ОСОБА_4 на її користь у сумі 314 550 грн;

- вирішити питання судових витрат, стягнувши з ОСОБА_4 на її користь 14 130 грн вартості проведеної експертизи та 2305, 20 грн сплаченого судового збору. /а.с.137/

Вказану зміну позовних вимог, позивач назвала уточненням, хоча фактично, як вже було зазначено апеляційним судом відбулась зміна як предмету так і фактично підстав позову.

Водночас, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/18389/20 зробив висновки, що заміна позовних вимог іншими вимогами та/або доповнення позовних вимог новими вимогами, зокрема і у разі, якщо позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, відбувається саме шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було уточнено, які саме вимоги позову розглядались, представником було підтверджено, що кінцеві і остаточні вимоги містяться на а.с. 137. Саме ці вимоги розглядав суд першої інстанції, жодних заперечень сторін щодо фактичного зменшення обсягу майна - виключення автомобіля не було.

Відповідно до ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Водночас, судом першої інстанції таких процесуальних рішень не приймалось.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вказує, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги як уточнення позовних вимог, що фактично було зміною як предмету так і підстав позову, всупереч процесуальній стадії розгляду справи в порядку спрощеного провадження, так і висновки експертизи, оскільки експерт вийшов за межі питань, які були поставлені на вирішення експертизи.

Питань щодо оцінки майна не ставилось ані у клопотанні, ані в ухвалі суду про призначення експертизи.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Водночас, визначаючи можливість поділу між сторонами спільного майна, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові ВС № 61-16632св20 від 09 червня 2021 року, апеляційний суд вказує, що за висновком експертизи майно неподільне, сторони проживають у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких даних щодо вчинення перешкод у користуванні або відсутності доступу до спільного майна, не надано та позивачем не вказано, а отже підстав для застосування ст. 71 СК України, з урахуванням встановлених обставин справи та порушеннями суду першої інстанції, не вбачає.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновків про часткове задоволення позовних вимог та визнання спільною сумісною власністю подружжя:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа - 51.1 кв.м., житлова площа - 29.6 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,0241 га, кадастровий номер :02:001:0021, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 .

Вимоги щодо стягнення компенсації частки задоволенню не підлягають, оскільки були прийняті судом першої інстанції з процесуальними порушеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 підлягає 764, 80 грн за розгляд справи в суді першої інстанції за задоволення немайнової вимоги. Стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 24 652, 80 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційну скаргу задоволено, рішення щодо майнової вимоги скасовано.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року - задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року - скасувати.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності та стягнення компенсації, - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя:

- домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа - 51.1 кв.м., житлова площа - 29.6 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,0241 га, кадастровий номер :02:001:0021, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 764, 80 грн /сімсот шістдесят чотири гривні вісімдесят копійок/ за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 24 652, 80 грн /двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні вісімдесят копійок/.

Дані сторін: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 проживає: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 25.01.2011 Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: