Провадження № 2/524/935/22
10 травня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю, ухвалив таке рішення.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вони з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із нею. Вона створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
Ухвалою суд від 11.01.2022 судом закрито підготовче провадження та витребувано від Органу опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Автозаводським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис №668.
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08.02.2021 по справі № 524/7210/20 між сторонами розірвано шлюб.
В ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Частиною першою статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
ОЦІНКА СУДУ
На переконання суду, визначення місця проживання малолітнього сина сторін разом із матір`ю на даний час відповідає його інтересам, з огляду на вік дитини та тривалість його проживання із матір`ю.
Крім того, суд приймає до уваги відсутність відомостей щодо місця та умов проживання відповідача.
Висновок суду щодо доцільності визначення місця проживання сина сторін з матір`ю також узгоджується з висновком органу опіки та піклування.
Враховуючи те, що відповідач не надав суду заперечень на позов та приймаючи до уваги вік дитини та тривалість його проживання разом із матір`ю, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 ..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі в сумі 908 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ