Справа № 302/312/22
У Х В А Л А

(в повному обсязі)

19.05.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

з участю: секретар - Гажук Н.В.,

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рішко С.І.,

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Оленич Р.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в райсуді в смт.Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0014, яка має площу 0,3495 га, в АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_2 , для проходу та проїзду до земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0009 із зобов`язанням не чинити перешкод у користуванні цією земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2022 позивач звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами з таким обґрунтуванням.

Позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_2 і є власником земельних ділянок згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ ЗК № 010765 від 06.10.1997 площею 0,2280 га з кадастровим номером :01:006:008 - з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд в урочищі "Біля хати в селі Буковець", № НОМЕР_1 ; площею 0,3680 га з кадастровим номером :01:006:009 з призначенням для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Шаєво» в селі Буковець. Поряд із зазначеними земельними ділянками позивача розташовані земельні ділянки, які належать відповідачу з кадастровими номерами: :01:006:0014 площею 0,3495 га, з призначенням для ведення особистого селянського господарства; :01:006:0015 площею 0,25 га з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач виготовив технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025519 від 11.12.1995 у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач оформив та зареєстрував на зазначені земельні ділянки право власності по спадкуванню.

Позивач раніше здійснював доступ до земельної ділянки (кадастровий номер :01:006:009) через свою земельну ділянку ( кадастровий номер :01:006:008) і через земельну ділянку покійного ОСОБА_3 , яка успадкована відповідачем (кадастровий номер :01:006:0014), а також уклав договір земельного сервітуту з іншим власником земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0005 (власник ОСОБА_4 на право проїзду на транспортному засобі.

Позивач зазначив, що не має доступу до земельної ділянки внаслідок перешкод, які чинить відповідач шляхом установлення огорожі та фізичного блокування. Це зафіксувала в акті № 63 від 01.06.2021 комісія Пилипецької сільської ради.

Позивач просить обтяжити земельну ділянку відповідача постійним земельним сервітутом для цілодобового безперешкодного проїзду з оплатою в розмірі 100% земельного податку, який сплачує відповідач за земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0014.

На підготовчому провадження сторона відповідача заявила клопотання про закриття провадження в справі з таким обґрунтуванням цієї процесуальної заяви.

У цивільній справі № 302/1202/20 Воловецьким районним судом Закарпатської області вже винесено судове рішення від 18.05.2021, яке набрало законної сили, в спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме: про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Буковецька сільська рада Міжгірського району, Пилипецька сільська рада Хустського району про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельні ділянки та встановлення земельного сервітуту.

Представник відповідача зазначене клопотання підтримав у підготовчому судовому засіданні, покликаючись на зміст позовних вимог, які розглядаються судом у цьому цивільному провадженні і на зміст позовних вимог, за якими винесено зазначене вище судове рішення.

Представник позивача вважає, що клопотання слід відхилити, бо позивачем ініційовано судовий спір з інших підстав і предмету позову.

Оцінивши зміст клопотання доводи сторін, співміривши зміст заявлених позовних вимог і вирішених раніше судом, суд дійшов висновку, що за заявленими позовними вимогами, зазначеним в цій ухвалі справа підлягає закриттю з огляду на таке обґрунтування.

Статтею 255 ч.1 п.3 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З обставин встановлених судовим рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.05.2021 в справі цивільного провадження № 302/1202/20, яке набрало законної сили 18.06.2021, видно, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, яка належить йому на праві приватної власності згідно з державним актом серії ІУ-ЗК № 010765, виданим 06.10.1997 Буковецькою сільською радою (на даний час ця сільська рада об`єднана в територіальну громаду Пилипецька сільська рада) площею 0,228 га «Біля хати» (кадастровий номер :01:006:0008 і площею 0,368 га в урочищі «Шаєво» кадастровий номер :01006:0009, наданих для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого підсобного (селянського господарства та встановлення постійного земельного сервітуту (право проходу та проїзду по наявній дорозі) через земельну ділянку, якою володіє ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 в урочищі «Над берегом» з визначенням дороги шириною 4,01 м до земельного сервітуту, встановленого на земельній ділянці ОСОБА_4 .

Цим рішенням суду відмовлено в задоволенні зазначених позовних вимог повністю. Рішенням суду встановлено, що через земельну ділянку, яка належала раніше ОСОБА_3 (спадкодавець на користь спадкоємця ОСОБА_2 ) не проходила дорога і ОСОБА_3 як попередній власник земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 ) дозволяв прохід ОСОБА_1 через свою земельну ділянку з добросусідських міркувань. У цій справі також встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину за померлим ОСОБА_3 у вигляді зазначених вище земельних ділянок.

Отже, мають місце співпадіння сторін у справах ( ОСОБА_1 (позивач) і ОСОБА_2 (відповідач), співпадіння підстав позовних вимог - доступ до земельної ділянки позивача, спів- падіння предмета позову встановлення сервітуту на земельні ділянку відповідача і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача.

Суд вважає, що метою звернення до суду позивача в розглядуваній справі і в справі, де винесено рішення, яке набрало законної сили, є одне і теж: отримати постійний прохід та проїзд через земельну ділянку відповідача до земельної ділянки позивача.

З огляду на те, що ці обставини вже розглядались судом і правовідносини між сторонами вирішені рішенням суду, яке набрало законної сили, повторний розгляд зазначеного питання суперечить засадам правової визначеності.

Доводи сторони відповідача, що позивач не скористався правом оскарження судового рішення, ухваленого не на його користь, і повторно ініціював аналогічний спір, заслуговують на увагу. Сторона відповідача, також акцентує увагу на тому, що доступ до земельних ділянок позивача є в іншому місці, однак позивач не бажає цим доступом користуватись.

Суд вважає, що доводи сторони позивача, що в розглядуваній справі є інші підстави позовних вимог, ніж у цивільному провадженні, в якому між сторонами винесено рішення Воловецьким районним судом, а саме, що в цьому рішенні суд не встановив оформлення спадкових прав за відповідачем на земельну ділянку, яка раніше належала ОСОБА_3 , - підлягають відхиленню. Цей висновок суду ґрунтується на тому, що земельна ділянка в справах як позивача, так і відповідача не змінилась ні за цільовим призначенням, ні за розмірами чи конфігурацією. Земельні ділянки мають один і той же кадастровий номер, площу, місце розташування. Це підтверджується змістом позовних вимог в цивільних провадженнях.

Встановлені судом обставини і вище викладені обґрунтування переконують суд у тому, що є підстави до зазначених позовних вимог у справі № 302/312 /22 застосувати положення статті 255 ч.1 п.3 ЦПК України.

Судових витрат до стягнення чи повернення сторонами не заявлено для розгляду.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.3, 260, 261, 273, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі на підставі набрання законної сили рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 18.05.2021 (справа № 302/1202/20), постановлене з приводу спору між тими ж сторонами, про такий самий предмет із тих самих підстав.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2022.

Суддя:В. П. Кривка