Справа № 562/620/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2022 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мізоцької селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Мізоцької селищної ради Рівненської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме , земельний пай , що складається із земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22458717 площа 1,6609 га з кадастровим номер :02:001:0218 та земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради на підставі витягу з державного з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 97419117 площа 0,3525 га з кадастровим номером :02:001: 0423.

Позивачі є спадкоємцями померлого, оскільки ним 12.04.2021 року було складено заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Банацькою Г.С., яким він заповів їм по 1/2 частині земельного паю на території Мізоцької селищної ради. Однак вони не можуть реалізувати своє право на спадщину , так , як при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивачам було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку та відсутністю правовстановлюючих документів. Строк ними пропущений з поважної причини , так як позивачам не було відомо про наявність заповіту, та оскільки вони не мали правової обізнаності , і вважали, що автоматично прийняли спадщину, тому змушенні звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Водночас просять визнати за ними право власності на вищевказане спадкове майно .

Позивачі в судове засідання не з`явилися надали суду заяви в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі просять їх задовольнити , розгляд справи провести без їх участі

Відповідач ОСОБА_3 надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі , позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник відповідача Мізоцької селищної ради в судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без його участі.

Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно заповіту від 20.04.2021 року , посвідченого приватним нотаріусом Банацькою Г.С. покійний все своє майно заповів позивачам.

Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою .

У відповідності до ч.ч.1,5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

У абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк на подачу заяви, оскільки не мав правової обізнаності щодо необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до вважає за можливе, визнати поважними причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку , що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мізоцької селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мізоцької селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Визнати за ОСОБА_1 ( індентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (індентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в рівних частинах кожному право власності на спадкове майно , що залишилось після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається із земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради, площею 1,6609 га з кадастровим номером :03:001: 0218 та земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради площею 0,3525 га з кадастровим номером :02:001:0423.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду .Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М.Мичка