Справа № 562/2927/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2022 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Здолбунівської міської ради Рівненської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянину ОСОБА_2 1954 року народження, проживавшому в с.Орестів, Здолбунівського району, Рівненської області на праві власності належала:

- земельна ділянка розміром 0.2500 га., кадастровий номер :02:001:0260, яка розташована АДРЕСА_1 відповідно до державного акту права власності на земельну ділянку серії ЯЛ №978337 від 05.10.2011 року;

- домоволодіння ( житловий будинок, льох, колодязь) яке розташоване за адресою розташована АДРЕСА_1 , згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії ССХ №532594 від 28.05.2012 року;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть за №199664 серії НОМЕР_1 від 21 грудня 2016 року видане Богдашівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області.

Після його смерті відповідно до ст. ст. 1216-1223 ЦУ України відкрилась спадщина на майно, вказану вище земельну ділянку та домоволодіння.

На протязі певного часу ОСОБА_1 не було відомо про те, що ОСОБА_2 помер, а також не було відомо, що при житті на випадок смерті він зробив Заповіт, складений в м.Рівне, 27 листопада 2013 року приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. зареєстровий в реєстрі за №2154 на користь ОСОБА_1 на вищевказане спадкове майно, а стало відомо лише в 2019 році, так як з 2006 року по теперішній час ОСОБА_1 працює і проживає в м. Київ, даний факт підтверджується довідкою з місця роботи № 2 від 01.09.2021 року.

В лютому 20119 року ОСОБА_1 звернувся в до нотаріуса, щоб прийняти дану спадщину за заповітом, але там позивачу пояснили, що він пропустив строки прийняття спадщини, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи провести без його участі

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Здолбунівської міської ради.

Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно заповіту від 27.11.2013 року, посвідченого року приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. зареєстровий в реєстрі за №2154 покійний все своє майно заповів позивачу.

Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою .

У відповідності до ч.ч.1,5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

У абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини, не подав заяви до нотаріуса, оскільки на момент відкритя спрадщини про неї не знав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до вважає за можливе, визнати поважними причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку , що позов ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ., тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Визнати за ОСОБА_1 ( індентифікаційний номер НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно , що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається із земельної ділянки розміром 0.2500 га., кадастровий номер :02:001:0260 та домоволодіння ( житловий будинок, льох, колодязь) яке розташоване за адресою розташована АДРЕСА_1 , згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії ССХ №532594 від 28.05.2012 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М.Мичка