Житомирський апеляційний суд
Справа №278/523/20 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 18 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Григорусь Н.Й.,

суддів: Микитюк О.Ю., Галацевич О.М.,

секретаря судового засідання Бірюченка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/523/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Технопак» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про переведення прав і обов`язків покупця та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Технопак», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна про визнання договору недійсним,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Технопак» на окрему ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2021 року, постановлену суддею Татуйко Є.О. у м. Житомирі (повний текст виготовлено 20 вересня 2021 року),

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року представник ТзОВ «ВК «Технопак» звернувся із позовом, у якому просив перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі продажу виробничих приміщень загальною площею 552,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 березня 2017 року та визнати право власності позивача на вказане нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначив, що позивач ТзОВ «ВК «Технопак» є орендатором вказаного майна, тому має переважне право на його купівлю.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, яким просив визнати недійсним укладений між ТзОВ «ВК «Технопак» та ОСОБА_7 договір оренди об`єкту нерухомого майна приміщення цегельного заводу, як такий, що підроблений. Відтак зазначив, що права позивача за первісним позовом порушені не були і у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2021 року у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено, ухвалено визнати недійсним договір оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року, укладений між ОСОБА_7 та ТОВ «Виробнича компанія «Технопак» щодо оренди об`єкту нерухомого майна - приміщення цегельного заводу, а саме - будівлі виробничого комплексу - приміщення 1, загальною площею 530,4 кв.м та приміщення 2, загальною площею 22,1 кв. м, недобудовану яму відстійника для пульпи площею 60 кв.м та інші необхідні для обслуговування/використання об`єкти, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

15 вересня 2021 року Житомирський районний суд Житомирської області постановив окрему ухвалу, згідно якої з метою вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР довів до відома начальника Житомирського відділу поліції № 1 Житомирського РУ поліції ГУНП в Житомирській області Богаткова В.В. (м. Житомир, вул. Покровська, 88) про виявлені під час розгляду справи ознаки кримінального правопорушення щодо підробки документів, а саме: договору оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «ВК «Технопак» щодо оренди спірного об`єкту нерухомого майна; листі ТОВ «ВК «Технопак» від 19 жовтня 2016 року № 161018/1; листі ТОВ «ВК «Технопак» від 19 жовтня 2016 року № 161019/1; листі ТОВ «ВК «Технопак» від 24 листопада 2016 року № 161124/1; акті приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року від 01 листопада 2016 року; договірній ціні на будівництво будівельні роботи, що здійснюється в 2016 році; акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою, директор ТОВ «ВК «Технопак» Бібічев С.В. подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої вказав, що до судової експертизи, за результатами проведення якої постановлена оскаржувана окрема ухвала, у позивача за первісним позовом є питання, які будуть вирішуватися під час апеляційного оскарження рішення у даній справі.

Крім того, зазначив, що за приписами ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили. Районним судом не встановлено, які саме права громадян, підприємств, установ порушені, причини та умови, що сприяли вчиненню такого порушення, згідно вимог ч.ч. 1, 10 ст. 262 ЦПК України. Також, окрема ухвала не містить відомостей щодо якої особи або органу вона постановляється.

На підставі викладеного представник скаржника просив окрему ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2021 року скасувати.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважав останню не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників, що з`явились, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 3214/20-25/1615-1624/21-25 від 30 червня 2021 року підписи від імені ОСОБА_7 у графах «Орендодавець» у договорі оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року, укладеному між ОСОБА_7 та ТОВ «ВК «Технопак» щодо оренди об`єкту нерухомого майна загальною площею 552,5 кв.м: приміщення цегельного заводу, а саме будівлі виробничого корпусу приміщення 1 - площею 530,4 кв.м, та приміщення 2 - площею 22,1 кв.м, недобудовану яму відстійника для пульпи площею 60 кв.м та інші необхідні для обслуговування/використання об`єкти, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; у графі «Один екземпляр отримав» у листі ТОВ «ВК «Технопак» від 18 жовтня 2016 року № 161018/1; у графі «Один екземпляр отримав» у листі ТОВ «ВК «Технопак» від 19 жовтня 2016 року № 161019/1; у графі «Один екземпляр отримав» у листі ТОВ «ВК «Технопак» від 24 листопада 2016 року № 161124/1; у графі «Орендодавець» в акті приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року від 01 листопада 2016 року; у графі «Керівник підприємства (організації) замовника» у договірній ціні на будівництво будівельні роботи, що здійснюється в 2016 році; у графі «Замовник ОСОБА_7 » в Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року - виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що інформація за результатами проведеної почеркознавчої експертизи вказує на ознаки кримінального правопорушення, що кваліфікується за статтею 358 Кримінального кодексу України.

Колегія апеляційного суду з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Тлумачення частини першої статті 262 ЦПК України свідчить, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

У частині п`ятій статті 262 ЦПК України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що окрема ухвала суду є актом правосуддя, оскільки їй властиві як загальні риси, характерні для інших актів правосуддя, так і специфічні, які відмежовують її від останніх.

Окрема ухвала - це правовий акт, що являє собою предмет виняткової компетенції суду, постановляється в умовах суворого дотримання процесуальної форми; набирає законної сили нарівні з іншими актами правосуддя; носить обов`язковий характер.

Отже, правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених судом під час розгляду справи порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

Також окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на об`єктивні обставини, які свідчать про вчинення правопорушення. Ці обставини підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні.

У мотивувальній частині окремої ухвали мають бути викладені доводи, за якими суд дійшов висновку про допущені порушення законності, розкрито суть допущених порушень, вказано конкретні нормативні правові акти, вимоги яких порушено, а також особи, чиї дії (бездіяльність) призвели до вчинення правопорушення.

Таким чином, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Окрема ухвала має містити дійсні причини та умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував вищенаведених вимог закону та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали, що не відповідає самій меті та сенсу постановлення окремої ухвали. Що не перешкоджає зверненню інших осіб безпосередньо до правоохоронних органів.

Також колегія зазначає, що апеляційним судом фактичні обставини справи не встановлювались, оцінка доказам не надавалась.

За таких обставин окрема ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 262, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Технопак» задовольнити.

Окрему ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2021 року у цивільній справі № 278/523/20 скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 21 січня 2022 року