ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/654/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №740/6015/21 Категорія: 307000000 Гагаріна Т.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач Вертіївська сільська рада Ніжинського району,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2022 (повний текст складено 25.02.2022, суддя в суді першої інстанції Гагаріна Т.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2021 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , мотивуючи про те, що у 2011 році померла її мати ОСОБА_2 , після чого відкрилася спадщина на вказане майно. За життя мати залишила заповіт на все майно, що належить їй та сестрі. Вони обидві пропустили визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та в подальшому звернулися до суду із позовними заявами про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду їй було продовжено термін на шість місяців для прийняття спадщини. Після цього в Другій державній нотаріальній конторі м. Чернігова було відкрито відповідну спадкову справу. Ніжинським міськрайонним судом 14.06.2021 за позивачем визнано право власності на земельні частки (паї), які належали її матері. 20.10.2021 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за відсутності документів на житловий будинок, що належав матері позивача, отже вона була змушена звернутися з позовом в цій справі до суду. Зазначила, що сестрі ОСОБА_3 рішенням суду було відмовлено у визначенні додаткового строку па прийняття спадщини.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2022 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що позивач не є такою, що прийняла спадщину, про права на яку заявляється у позові, адже рішення суду від 29.07.2020 про визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини скасоване, відтак права подавати відповідну заяву до нотаріуса в неї не має.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала 18.03.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позов. Скаржник зазначає, що суд відмовив у задоволенні заявлених вимог, пославшись на статті ЦК, які не перешкоджають позивачу захистити своє право власності на спадкове майно, як спадкоємцеві І черги.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати позивача, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.3, 5).

Згідно довідки Вертіївської сільської ради від 17.03.2021 №02-16/30/2 ОСОБА_4 на день смерті спадкодавця 22.09.2021 була прописана та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» вказаний житловий будинок не зареєстрований на праві власності (а.С.7).

З копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що згідно заповіту від 26.12.2000 ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі і житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповідає своїм донькам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.07.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено додатковий строк па подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили та 04.09.2020 ОСОБА_1 звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, після чого була заведена спадкова справа №242/2020 (а.с.26-36).

Згідно постанови державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 20.10.2021 №979/02-31 у видачі свідоцтва про право па спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ОСОБА_1 відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право власності на вищевказаний будинок (а.с.9).

Отже вказане майно, у якому проживала спадкодавець ОСОБА_4 увійшоло до спадкового майна після її смерті.

Позивач ОСОБА_1 пропустила встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та, у зв`язку з цим, звернулась до суду із відповідною позовною заявою, яку рішенням Ніжинською міськрайонного суду Чернігівської області від 29.07.2020 було задоволено і останній визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили

Одночасно постановою Чернігівського апеляційного суду від 14.12.2020 рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.07.2020 було скасоване і ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за безпідставністю позовних вимог (а.с.53).

Позивач у справі з метою захисту своїх прав на спадкове майно у виді вказаного вище житлового будинку, який ввійшов до складу спадщини, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , звернулася до суду з цим позовом. Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; ч.1 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, складеним на її ім`я її матір`ю ОСОБА_4 , щодо, зокрема, житлового будинку про права на який заявлено в цьому позові.

Отже слід встановити чи вчинила позивач, як спадкоємець, необхідні за законодавством дії для прийняття спадщини.

Вказане питання регламентується нормами Глави 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування».

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 (шість місяців з моменту відкриття спадщини) цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті є таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї.

За обставин цієї справи позивач на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована окремо від спадкодавця ОСОБА_4 , що вбачається з даних її паспорта щодо зареєстрованого місця проживання. Вказані обставини позивачем під сумнів не ставляться.

Таким чином для прийняття спадщини позивачу слід використовувати правовий механізм, встановлений для спадкоємців, що на час відкриття спадщини проживали окремо від спадкодавця.

Так частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України.

За обставин цієї справи позивач протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець, що проживав окремо від спадкодавця, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася.

При цьому частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У даному випадку рішення суду від 29.07.2020, яким визначено позивачу додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано в апеляційному порядку, тобто рішення суду, яке б за вимогами ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяло позивачу подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку з часу її відкриття відсутнє, отже в силу положень ч.1 ст.1272 ЦК України позивач є такою, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 не прийняла.

Тобто позивач не приймала спадщину, як спадкоємець, який на час її відкриття постійно проживав зі спадкодавцем (вона проживала окремо), та не приймала спадщину, як спадкоємець, який на час смерті спадкодавця проживав окремо та у визначений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (відповідну заяву протягом 6 місяців подано не було, рішення суду про визначення додаткового строку на подання такої заяви відсутнє).

Таким чином позивач у цій справі не довела, що вона має права на спадкове майно, про право власності на яке заявлено в позові, оскільки не підтвердила належними та допустимими доказами здійснення свого права на спадкування у порядку положень чинного законодавства.

Апеляційні доводи скаржника вказаних висновків суду по суті не оспорюють та не спростовують, адже не свідчать про те, що позивач, як спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця, у визначений законодавством строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2022 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, так як скаржника в силу вимог п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як особу з інвалідністю ІІ групи, звільнено від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді віднести на рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.05.2022.

Суддя-доповідач

Судді