Єдиний унікальний номер: 379/423/22
Провадження № 2-з/379/7/22
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 травня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новогребельської Ірини Миколаївни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Новогребельською І.М. було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії одночасно із поданням позовної заяви до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про проведені електронні торги.

19.05.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Музиченко О.О..

Вирішуючи питання забезпечення позову, суд керується положенням ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якого заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а тому в порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А., державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», третя особа: ОСОБА_3 , є визнання недійсними електронних торгів, проведених 21.01.2022 року в електронній системі на вебсторінці https://prozorro.sale/auction/LSE001-UA-795, адміністратором якої є ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», з реалізації лоту № 1/65880370 - Земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:013:0021, Протоколу проведення електронних торгів № LSE001-UA-795 від 21.01.2022, сформованого ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», та Акту про проведені електронні торги № 65880370 від 16.02.2022 року, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком A.A.. Так, позивачу ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку із кадастровим номером :02:013:0021 площею 2 га, що розташована за адресою: Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області. В подальшому, у зв`язку із відкриттям 22.06.2021 року виконавчого провадження № 65880370 за заявою ОСОБА_3 про стягнення із позивача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 412560,00 грн за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 1-кп/357/232/18 від 02.05.2018 року, вищевказана земельна ділянка була арештована приватним виконавцем Сидорчуком A.A. відповідно до постанови від 16.07.2021 року. 21.01.2022 шляхом проведення електронного аукціону в електронній системі, адміністратором якої є ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», проведено торги по лоту № 1/65880370 - Земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :02:013:0021. За результатами торгів приватним виконавцем Сидорчуком А.А. на підставі Протоколу про результати земельних торгів № LSE001-UA-795 складено Акт № 65880370 про проведені електронні, переможцем торгів зі сплаченим лотом на суму 140 380,00 грн визнано ОСОБА_2 .. Згідно із положеннями п.8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Так, у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон. Враховуючи те, що позивачем у даній справі, серед іншого, оскаржується законність та правомірність складення Акту про проведені електронні торги № 65880370 від 16.02.2022 року, що відповідно до п.8 розділу X Порядку № 2831/5 є правовстановлюючим документом для оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна, невжиття з боку ОСОБА_1 чи суду заходів для перешкоджання ОСОБА_2 в оформленні права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0021 на підставі такого Акту в подальшому може суттєво утруднити виконання судового рішення у даній справі. У зв`язку з цим, позивач має обґрунтовані підозри з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно спірного майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав. Для забезпечення позову у справі представник позивача просить суд накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :02:013:0021, площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області, та заборонити ОСОБА_2 , а також будь-яким третім особам (в т.ч. всім без виключення державним та приватним нотаріусам на території України, а також особам, які виконують функції нотаріусів в Україні) до набрання судовим рішенням у справі законної сили проводити державну реєстрацію права власності на таку земельну ділянку за ОСОБА_2 на підставі Акту про проведені електронні торги № 65880370 від 16.02.2022 року, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком A.A., - з метою убезпечення від можливої зміни власника нерухомого майна протягом часу розгляду справи судом, а також гарантування захисту права власності на таке нерухоме майно позивача.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення суду.

При розгляді заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права власності (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмету позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

На підтвердження своїх доводів заявником подано витяг з Державного кадастру про земельну ділянку та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких 21.12.2020 за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :02:013:0021 площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області. Згідно копії постанови приватного виконавця Сидорчука А.А. 22.06.2021 останнім було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №1кп/357/232/18 від 02.05.2018 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 412 560 грн. В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа 16.02.2022 проведено електронні торги, на яких реалізовано належну боржнику ОСОБА_1 земельну ділянку із кадастровим номером :02:013:0021, що вбачається з акту №65880370. Вказані електронні торги та оформлені акт про їх проведення і протокол є предметом позову.

Відтак, метою забезпечення поданого позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» арешт є обтяженням речових прав на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації

За положенням п.«б» ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Вивчивши заяву представника позивача адвоката Новогребельської І.М. про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогами позову, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення заяви і вжиття такого заходу забезпечення позову, як арешт майна, відчуженого на оспорюваних позивачем електронних торгах, - земельної ділянки із кадастровим номером :02:013:0021, площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області, до набрання законної сили рішення суду в даній справі. З огляду на положення п.4 ч.1 ст. 4 та п.«б» ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжиття судом такого заходу забезпечення позову, як арешт земельної ділянки, є у даному випадку необхідним, достатнім, співмірним із заявленими позовними вимогами, а також таким, що убезпечить від вчинення подальших реєстраційних дій щодо цього майна, в тому числі й від можливої зміни власника нерухомого майна протягом часу розгляду справи судом. Відтак, суд не вбачає підстав і потреби у винесенні судової заборони проводити державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку на підставі Акту про проведені електронні торги № 65880370 від 16.02.2022 року, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком A.A..

Вирішуючи питання про необхідність зустрічного забезпечення, суд вказує на таке.

Зустрічне забезпечення по суті є гарантією відшкодування можливих для відповідача збитків (частина 1 статті 154 ЦПК України).

Суд самостійно оцінює необхідність надання зустрічного забезпечення. Вирішення питання про зустрічне забезпечення має диспозитивний характер.

Тобто, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 154 ЦПК України, в якій наведено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення.

Так, відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано в установленому законом порядку на території України, що підтверджується довідкою з Єдиного Державного демографічного реєстру.

Суд не володіє доказами того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку із цим, судом не встановлено обставини, що є обов`язковими для застосовування зустрічного забезпечення, тому його застосування є недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149 -154, 157, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новогребельської І.М. про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про проведені електронні торги - шляхом накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :02:013:0021, площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Великоберезянська сільська рада Таращанського району Київської області.

У решті вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно направити заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» щодо сторін по справі:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 06.09.2019 органом № 3245, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

-відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 16.03.2001 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

-відповідач-2: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, місцезнаходження: вул. Спартаківська, 12, оф.1, м. Біла Церква, Київська область, індекс 09117;

-відповідач-3: державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 22, м. Київ, індекс 01691.

Копію ухвали направити до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /09500, Київська область, місто Тараща, вулиця Паркова, будинок 20/ за місцем знаходження майна до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.05.2022.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО