Провадження №2/756/2214/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна,

У С Т А Н О В И В:

07.12.2021 позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті сина ОСОБА_3 він звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті останнього, а саме: ј частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. № 7725/02-31 від 01.12.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, виданої відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві від 16.04.2013.

З метою зняття арешту з вищевказаного майна, позивач звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з відповідною заявою, у відповідь на яку була отримана інформація про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва по справі №1/2605934/12 від 25.02.2013 про конфіскацію всього майна ОСОБА_3 . Разом з тим, 28.10.2013 постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених проваджень, зняти арешт не уявляється за можливе.

З урахуванням наведеного позивач змушений звернутися до суду з зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою державного виконавця Ковальчук Т.П. державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 16.04.2013 у виконавчому провадженні №36858869.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування залишено без розгляду за заявою позивача; закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача - Київської міської ради, у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно з нормами чинного законодавства. Справу просив розглянути за відсутності представника Київської міської ради.

Представник третьої особи - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надала суду письмові пояснення, в яких просила розглянути справу за відсутності представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та вирішення питання щодо задоволення позову чи відмови у його задоволенні залишила на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2021 року.

З постанови державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. № 7725/02-31 від 01.12.2021 вбачається, що відповідно до спадкової справи №736/2021, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем останнього, з урахуванням поданої його матір`ю ОСОБА_2 заяви про відмову від спадщини, є батько померлого - позивач у справі ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. № 7725/02-31 від 01.12.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №36858869, виданої відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві від 16.04.2013.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №278122264 від 05.10.2021 на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , 31.10.2013 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Максименко Л.А. було зареєстроване обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №36858869 від 16.04.2013.

16.04.2013 державним виконавцем Ковальчук Т.П. державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №36858869 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва по справі №1/2605934/12 від 25.02.2013 про конфіскацію всього майна ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва від 30.09.2004 №2743, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 13.10.2004 за реєстровим №1469, ј частина квартири АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця Ковальчук Т.П. державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 28.10.2013 виконавчий документ, а саме: виконавчий лист№1/2605934/12 від 25.02.2013, виданий Оболонським районним судом м. Києва, повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) №110095 від 01.10.2021 перевіркою відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), встановлено, щона виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва по справі №1/2605934/12 від 25.02.2013 про конфіскацію всього майна ОСОБА_3 . Разом з тим, 28.10.2013 постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених проваджень, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арештувідмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1ст. 317 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту.

Відповідно ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Ураховуючи наведене, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявність арешту на квартиру АДРЕСА_2 , перешкоджає позивачу реалізувати свої права спадкоємця щодо вказаного нерухомого майна.

Беручи до уваги, що матеріалами справи не доведена необхідність у подальшому арешті вказаного нерухомого майна, позивач позбавлений можливості захистити свої права у інший спосіб, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , номер запису про обтяження: 4522994 (спеціальний розділ), зареєстрований 31.10.2013 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Максименко Л.А. на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №36858869 від 16.04.2013.

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , номер запису про обтяження: 4522994 (спеціальний розділ), зареєстрований 31.10.2013 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Максименко Л.А. на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №36858869 від 16.04.2013.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Київська міська рада, код ЄДРПОУ -22883141, юридична адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Третя особа 1 - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ - 43315602, юридична адреса: м. Київ, пр. Музейний, 2-Д.;

Третя особа 2 - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тиха