Справа № 627/1182/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого Вовк Л. В.

з участю секретаря Львової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» ( далі - ТОВ « Фінфорс» ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позові зазначено , що 06.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1275938-А в електронній формі строком до 04.04.021 року зі сплатою відсотків. Додатковими угодами №1, 2, 3 до кредитного договору ОСОБА_1 продовжувався строк користування кредитом та встановлювалася процента ставка за користування кредитом . У подальшому, на підставі договору факторингу №1 від 14.07.2021р., права кредитора у зобов`язанні перейшли до ТОВ «Фінфорс». У зв`язку з тим, що відповідач умови договору позики належним чином не виконала, станом на 23.11.2021 року утворилася заборгованість в сумі 11 628,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом 7628,00 грн. З урахуванням наведеного позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 11 628,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

У судове засідання представник позивача не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , позов підтримав, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася , подала відзив на позовну заяву від 15.02.2022 року , в якому позов визнала частково у сумі 6000,00 грн ., а саме 4000,00 грн основного боргу за кредитом та 2000 ,00 грн- суму компенсації за невиконання зобов`язання , в іншій частині позовних вимог просить відмовити .

Відзив мотивовано тим , що сукупна сума неустойки (штраф ,пеня) нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит , не може перевищувати суми , одержавної споживачем за таким договором , і не може бути збільшена за домовленістю сторін . Крім того, п.5 ч.3 ст.18 Закону України « Про захист прав споживачів « , а саме встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами , можуть бути визнані недійсними.

У відповіді на відзив від 22.02.2022 року представник позивача зазначив , що відсутні будь-які обставини , які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору /додаткових угод до кредитного договору вимогам чинного законодавства України , доводи відповідача є безпідставними ,необгрунтованими та направленими лише на уникнення цивільно- правової відповідальності за кредитним договором , боргові зобов`язання за яким не виконані відповідачем у повному обсязі.

Суд, розглянувши позовну заяву , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено , що 06.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 1275938-А.

Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//www/ccloan.ua і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення договору позики.

Підписом, згідно якого відповідач погодилася на укладення Договору, є ідентифікатор у вигляді СМС.

Згідно умов договору кредитор надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн. строком на 30 днів.

Дата повернення позики 04.04.2021 року (п. 2.6.2 Договору).

Відповідно до умов п.2.6.4 кредитного договору сума процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом , що становить 12,00 грн грн. за 30 днів, що підтверджується графіком розрахунків до договору (Розділ 3 Договору).

Також встановлено, що ТОВ « СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 4000,00 грн , шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальника .

Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 4000,00 грн. відповідачу підтверджується повідомленням ТОВ ФК « Контрактовий дім» про надання послуг з приймання та переказу платежів.( а.с.72).

Судом встановлено, що отримання коштів на підставі такого договору відповідачем не оспорюється.

Надалі , в період з 04.04.2021 року по 03.06.2021 року , відповідач уклав із позивачем три додаткових угоди №1,2, 3 до Кредитного договору за допомогою ІТС Товариства , ( з угодами щодо автопролонгації Кредитного договору ) , якими сторони продовжували строк користування кредитом , фіксували розмір стандартної процентної ставки за користування кредитом , змінювали розмір реальної річної процентної ставки , графік платежів тощо.

Так, додатковою угодою №1 від 04.04.2021 року, ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 04.05.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі збільшенням кредитної ставки по договору (п.2.6.4 Додаткової угоди). Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.63).

Угодою від 06.03.2021 року ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 погодили збільшення строку кредитування та зміну кредитної ставки у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 24.05.2021 року . Загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 11628,00 грн. Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.64).

Додатковою угодою №2 від 04.05.2021 року, ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 03.06.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі зміною кредитної ставки по договору (п.2.6.4 Додаткової угоди). Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.65).

Угодою від 04.05.2021 року ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 погодили збільшення строку кредитування та зміну кредитної ставки у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 23.06.2021 року . Загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 11628,00 грн . Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.67).

Додатковою угодою №3 від 03.06.2021 року, ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 11.06.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі зміною кредитної ставки по договору (п.2.6.4 Додаткової угоди). Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.68).

Угодою від 03.06.2021 року ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 погодили збільшення строку кредитування та зміну кредитної ставки у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 01.07.2021 року . Загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 11628,00 грн . Дана угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.67).

За умовами кредитного договору, а саме п.5.2 Договору, передбачено право кредитора на застосування автопролонгації договору в разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір позики, розміщена на веб-сайті ТОВ «СС Лоун», шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину.

Сам механізм укладання кредитного договору та додаткових угод до нього чітко вбачається з відповідних сторінок веб-сайту та інформаційно-телекомунікаційних систем TOB «СС Лоун» .

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 та від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст.510 ЦК України).

На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником, суду надано договір факторингу від 14.07.2021 року №1, згідно якого ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» права кредитора, зокрема, і по кредитному договору №1275938-А, де боржником являється ОСОБА_1 (а.с.79-81).

Згідно довідки позивача станом на 23.11.2021 року заборгованість ОСОБА_1 по договору становить 11628,00 грн., та складається із:

заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн.;

заборгованості за процентами за користування кредитом 7 628,00 грн. (а.с.88).

Разом з тим, встановлено, що сплачені кошти відповідачем 2 748,00 грн , у відповідності до умов Договору (п.7.3), були зараховані у погашення відсотків по договору.

З наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «СС Лоун» від 14.07.2021 року вбачається, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом був зменшений з урахуванням часткової оплати за договором з 10376,00 грн (нараховані проценти) пропорційно до суми сплачених коштів відповідачкою до 7 628,00 грн. ( а.с. 71)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримав у позику в ТОВ «СС Лоун», яке відступило своє право вимоги позивачу, 4000,00 грн, які зобов`язаний був повернути до 01.07.2021 року включно, в той час свої зобов`язання не виконав.

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики між ним та ТОВ «СС Лоун» в установлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги від відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 1275938-А від 06.03.2021 року станом на 23.11.2021 року у розмірі 11 628,00 грн, що включає: 4000,00 грн - тіло кредиту ; 7628,00 грн - заборгованість за відсотками.

З вищенаведених обгрунтувань підстав задоволення позову, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача викладених у відзиві, в тому числі щодо нарахування штрафних санцій у разі порушення зобов`язання , оскільки за розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором , будь-яка неустойка (штраф), передбачена законом або договором, позивачем взагалі не нараховувалася відповідачу .

Посилання відповідача щодо нарахування пені та процентів за користування кредитом в порушення позивачем п.5 ч.3 ст.18 Закону України « Про захист прав споживачів », суд до уваги не приймає , оскільки , згідно довідки із розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором , в рахунок виконання /обслуговування умов кредитного договору /додаткових угод , в т.ч. автопролонгації , відповідачем було перераховано позивачу 2748,00 грн процентів за користування кредитом .Вказаний платіж було зараховано відповідно до умов кредитного договору . Тобто , дана обставина додатково підтверджує , що відповідач чітко розуміла та погодилась з умовами кредитного договору , правовими наслідками в разі несвоєчасного виконання його умов , зокрема щодо сплати відстоків за користування кредитом, тощо , а укладені в подальшому відповідачем додатові угоди №1-3 до кредитного договору безумовно свідчать про повне розуміння нею істотних умов договору , процедури внесення до нього змін , в тому числі порядку і строків його виконання . Нарахування відсотків за користування кредитом відбувалося відповідно до умов кредитного договору , а їх нарахування є платою за користування кредитом . Проценти , які підлягають сплаті, згідно з положеннями ст.1054 ,1056-1 ЦК України , мають іншу правову природу ніж неустойка та не підлягають зміні через неспівмірність із розміром основного боргу чи визнання їх несправедливими ,оскільки такі проценти є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Доводи відповідача є безпідставними , необгрунтованими та направлені лише на уникнення цивільно-правової відповідальності за кредитним договором.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини 1статті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2270,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 01.03.2021 року , розрахунком розміру правничої допомоги від 06.11.2021 року , платіжним дорученням про перерахування коштів по наданню правової допомоги від 17.11.2021 року , а всього стягнути 7770,00 грн (а.с. 1, 2, 89-93).

Керуючись ст.512, 514, 526, 611, 629, 1048, 1054 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» , ідентифікаційний код : 417175584, суму боргу за кредитним договором «1275938-А» від 06.03.2021 року в розмірі 11 628 (одинадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн 00 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту -4000,00 грн, нарахованих процентів - 7628, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» сплачені судові витрати у розмірі у розмірі 7 770 (сім тисяч сімсот сімдесят) грн 00 коп, які складаються з судового збору - 2270,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу - 5500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»: юридична адреса: вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корпус «В» каб. 508-2, м. Київ, 01042, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2022 року.

Суддя Л. В. Вовк