Ухвала

20 травня 2022 року

м. Київ

справа № 175/2363/21

провадження № 61-4415ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що 25 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого вони мають двох дітей, один з яких малолітній - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2018 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та майже не спілкуються. Головною причиною розпаду сім`ї стало різне бачення відносин подружжя в сім`ї, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та постійні сварки. З листопада 2018 року діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному забезпеченні. Суперечки між ним та відповідачем з приводу місця проживання дітей відсутні, а тому просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, позовні вимоги задоволено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

ОСОБА_1 у травні 2022 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про розірвання шлюбу.

Предметом спору у цій справі є вимоги про розірвання шлюбу,а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Доводи заявниці про те, що справа про розірвання шлюбу не є малозначною та не може розглядатися у порядку спрощеного провадження суперечить нормам процесуального закону, а тому відхиляються Судом.

Випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак