Справа № 462/2283/22
УХВАЛА

24 травня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши матеріали справи за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських Офіцерів» - про розірвання договору про фінансові послуги,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських Офіцерів» - про розірвання договору про фінансові послуги, у якому просить визнати договір позики, укладений 01.10.2020р. між позивачем та відповідачем як нікчемний/фіктивний.В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01.10.2020 р. між ним та відповідачем був укладений договір №б/н про надання фінансових послуг, однак вважає такий договір мнимим, нікчемним.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вказав позивач, місцем проживання відповідача - АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Залізничного районного суду міста Львова.

Обґрунтовуючи звернення із даним позовом до Залізничного районного суду м. Львова позивач вказує, що спірні відносини сторін регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а тому даний спір пред`явлено за зареєстрованим місцем проживання споживача, яким є позивач.

Згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Однак, суд вважає, що підстави для застосування ч.5 ст. 28 ЦПК України та норм Закону України «Про захист прав споживачів» у даній справі відсутні, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Статтею 1 вказаного закону визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар.

Продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Із аналізу вказаних норм Закону вбачається, що споживачами товарів є фізичні особи, а виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг є суб`єкти господарювання.

Згідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів; ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів; учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

Згідно долученої до матеріалів справи копії договору про поворотну фінансову допомогу від 01.10.2020 року, такий укладено між фізичними особами, які не є суб`єктами господарської діяльності, не надають професійні послуги на ринках фінансових послуг.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати нікчемним/фіктивним договір позики від 01.10.2020 року.

Таким чином, на відносини сторін у даному випадку поширюються норми ЦК України, якими регулюються відносини позики між фізичними особами.

Відтак, у даних правовідносинах позивач не є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому розгляд цивільної справи слід здійснювати за правилами підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції /підсудності/.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції /підсудності/ іншого суду.

Тому, зазначена справа Залізничному районному суду м. Львова територіально не підсудна і підлягає передачі на розгляд Сколівського районного суду Львівської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31-32, 260-261, 353-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - громадська спілка «Правозахисне Товариство Українських Офіцерів» - про розірвання договору про фінансові послуги - про розірвання договору про фінансові послугипередати за територіальною підсудністю на розгляд Сколівського районного суду Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Бориславський Ю. Л.