Справа № 697/2534/21
Провадження № 2/697/114/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Колісник Л.О.,

за участі секретаря Титар Ю.В., Десятник О.А., Васянович Ю.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Потієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Фінфорс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позову зазначено, що 21.03.2021 між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено електронний кредитний договір «1302570-А». Кредитний договір укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС Лоун», затверджених наказом ТОВ «СС Лоун» №1901-1 від 19.02.2021. Правила розміщені у вільному доступі на веб-сайті ТОВ «СС Лоун».

Згідно з п. 2.6.1 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 4 000 грн. Строк кредиту за п.2.6.2 кредитного договору - з 21.03.2021 по 19.04.2021. Відповідно до п. 2.6.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед Позичальником та надало йому кредит в сумі 4 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку.

Надалі, в період з 16.04.2021 по 16.05.2021 сторони укладали дві додаткові угоди до кредитного договору, якими сторони щоразу продовжували строк користування кредитом, фіксували розмір стандартної процентної ставки за користування кредитом, змінювали розмір реальної річної процентної ставки, графік платежів. Відповідно до Додаткової угоди №2 від 16.05.2021, Сторони домовились продовжити Строк користування кредитом на 28 календарних днів до 13.06.2021, процентна ставка 1,99% в день.

У встановлений термін до 13.06.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, тому згідно з пунктами 5.7, 5.8., 6.6. кредитного договору та п.п.1.2. - 1.7. угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 16.05.2021, кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 03.07.2021 включно. У період автопролонгації діє підвищена процентна ставка в розмірі 2,99%. Сторони погодили, що угода на автопролонгацію договору підписується позичальником одночасно з підписанням цього договору. Станом на 03.07.2021 Відповідач лише частково виконав свої боргові зобов`язання, сплативши 2002,00 грн. в погашення нарахованих процентів, в зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі: 4 000 грн за тілом кредиту та 7156,00 грн за нарахованими процентами. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 21.07. 2021 між ТОВ «СС Лоун», як клієнтом, та ТОВ «Фінфорс», як Фактором, було укладено договір факторингу №2, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до Витягу з реєстру прав грошових вимог від 21.07.2021 (додаток №1 до договору факторингу) ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором «1302579-А» від 21.03.2021 на загальну суму 11156,00 грн. Про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС Лоун» повідомило позичальника шляхом направлення 21.07.2021 на його електронну адресу електронного листа. Станом на 29.11.2021 заборгованість позичальника по кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не виконана і складає 4000,00 грн. тіло кредиту та 7156,00 грн. - нараховані проценти на суму 11156,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним ТОВ «Фінфорс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс», заборгованість за кредитним договором «1302570-А» від 21.03.2021 у розмірі 11156 грн. 00 коп. із яких: 4000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7156 грн. 00 коп. нараховані проценти; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» судові витрати у розмірі 7 770,00 грн., які складаються з судового збору 2 270,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу 5 500,00 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача та його представника.

Представник позивача ТОВ «Фінфорс» в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

01.03.2022 від представника позивача надійшла заява, у якій він вказав, що сума наданого відповідачу кредиту не перевищує мінімальну заробітну плату, а тому відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» обов`язкової вимоги щодо ознайомлення споживача з Паспортом споживчого кредиту не встановлено.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав позов частково в сумі 2000,00 грн.

Представник відповідача адвокат Потієнко Т.М. в судовому засіданні просила позов задовольнити частково в межах стягнення тіла кредиту в сумі 2000,00 грн., у задоволенні іншої частини позову відмовити. Пояснила, що кредитором та позичальником було укладено онлайн кредит, згідно якого ОСОБА_1 передано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. Кредитор змінював умови договору, нараховуючи відсотки. Сума, сплачена ОСОБА_1 на тіло кредиту, була перерахована позичальником на відсотки. Кредитний договір не є типовим, має бути підписаний цією особою, яка має бути ознайомлена з усіма умовами. Необхідно застосувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц. Врахувати, що кредитний договір має відсильний характер, має бути підписаний договір, паспорт споживчого кредитування. Роздруківка із сайту цих умов кредитування не є належним доказом, оскільки залежить від волі позивача. Відповідачу було надано 4000,00 грн. Паспорт, інші електронні документи не можуть братися до уваги. Має погашатися тіло кредиту і відсотки пропорційно. Відсотки не можуть перевищувати тіла кредиту. Також є завищеною сума витрат на правову допомогу.

В судове засідання 24.05.2022 сторони не з`явилися.

Представник відповідача надала суду письмові пояснення, які просила врахувати при прийняття рішення, а в позові відмовити. В поясненнях зазначила, що електронний договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягнули згоди з усіх істотних умов договору. Такий договір може бути підписаний з використанням електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного одноразового ідентифікатора, аналога власноручного підпису. Перед наданням кредиту здійснюється попередня ідентифікація позичальника, генерується особистий ключ, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису. В анкеті-заяві банку зазначається, що в подальшому вказаний підпис буде використовуватися позичальником для засвідчення дій з договором в електронному додатку. Проте саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту без надання відповідних доказів не може братися до уваги. За відсутності доказів підписання відповідачем цих документів, вони не можуть вважатися частиною кредитного договору та такими, що належним чином погоджені з позичальником. Підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків та їх збільшення, відсутні. Згідно ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Суд, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно обґрунтовуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення ЄСПЛ «Серявін і інші проти України» від 10.02.2010).

Судом встановлено, що 21.03.2021 між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено електронний кредитний договір «1302570-А» в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми, що підтверджується копією кредитного договору.

Згідно з пунктами 2.6.1, 2.6.2 зазначеного кредитного договору загальний розмір наданого кредиту склав 4 000 грн., строк кредиту з 21.03.2021 по 19.04.2021.

Після укладання кредитного договору 21.03.2021 о 22 год. 46 хв. відповідач ОСОБА_1 отримав кредит від позичальника в сумі 4 000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується довідкою до кредитного договору, карткою рахунку 376 за номером НОМЕР_1 , довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 21.10.2021. Отримання кредиту в сумі 4000,00 грн. відповідачем не оспорюється.

Відповідно до п. 2.6.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Додатковою угодою №1 від 16.04.2021 року ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 16.05.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі збільшенням кредитної ставки по договору (п.1 Додаткової угоди). Дана угода підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.62).

16.04.2021 між сторонами кредитного договору також було укладено угоду про автопролонгацію, згідно з якою погоджено строк автопролонгації з 17.05.2021 до 05.06.2021 та визначено розмір підвищеної процентної ставки 2,99 % за кожен день користування кредитом у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 05.06.2021. Загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 10918,40 грн. Дана угода підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.63).

Додатковою угодою №2 від 16.05.2021 року ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 13.06.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі зміною кредитної ставки по договору - 1,99% в день (п.1 Додаткової угоди). Дана угода підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.64).

Відповідно до угоди про автопролонгацію від 16.05.2021, укладеної між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 , ними погоджено строк автопролонгації з 14.06.2021 до 03.07.2021 та визначено розмір підвищеної процентної ставки 2,99 % за кожен день користування кредитом у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 03.07.2021. Загальна сума, яка підлягає поверненню, становить 11156,00 грн. Дана угода підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.66).

За умовами кредитного договору, а саме п.5.2 Договору, передбачено право кредитора на застосування автопролонгації договору в разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору.

У встановлений термін відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, тому згідно з пунктами 5.7, 5.8., 6.6. кредитного договору та п.п.1.2. - 1.7. угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 16.05.2021, кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 03.07.2021 включно. У період автопролонгації діє підвищена процентна ставка в розмірі 2,99%. Сторони погодили, що угода на автопролонгацію договору підписується позичальником одночасно з підписанням цього договору.

Станом на 03.07.2021 Відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, сплативши 2002,00 грн. які відповідно до п.7 Кредитного договору були зараховані на погашення нарахованих процентів. Факт сплати цієї суми на виконання зобов`язань позичальника перед позикодавцем та її розмір сторони не оспорюють.

У зв`язку з частковим виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі: 4000 грн. за тілом кредиту та 7156,00 грн. за нарахованими процентами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до договору факторингу №2 від 21.07.2021 та Витягу з реєстру прав грошових вимог від 21.07.2021 (додаток №1 до договору факторингу) ТОВ «СС Лоун», як клієнт, відступило ТОВ «Фінфорс», як Фактору, право вимоги за кредитним договором «1302579-А» від 21.03.2021 загальну суму 11156,00 грн. (а.с.78-85).

Про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС Лоун» повідомило позичальника шляхом направлення 21.07.2021 на його електронну адресу електронного листа (а.с.86). Вказана обставина сторонами також не оспорюється.

Станом на 29.11.2021 заборгованість позичальника по кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не виконана і складає 4000,00 грн. тіло кредиту та 7156,00 грн. - нараховані проценти на суму 11156,00 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Доказів, які б підтверджували неправомірність вимог позивача суду відповідачем не надано.

Оцінюючи доводи відповідача та його представника, викладені на спростування вимог позивача суд відзначає таке.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Договір в електронній формі має бути підписаний електронним підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Так, долучені позивачем, кредитний договір «1302570 А» від 21.03.2021, додаткова угода № 1 від 16.04.2021 до кредитного договору, додаткова угода № 2 від 16.05.2021 до кредитного договору, угода від 16.04.2021 (авто пролонгація) та угода від 16.05.2021 (авто пролонгація) містять відомості про їх підписання одноразовим ідентифікатором. Отримання одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 та використання його під час підписання кредитного договору відповідачем не оспорюється.

У зазначених документах позичальник та позикодавець досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в т.ч. суми кредиту, строку, відсотків.

Кредитний договір, додаткові угоди до нього чи окремі умови договору не визнавалися судом недійсними. Відповідач дійсність цих документів не оспорював.

Тобто, вказані обставини свідчить про те, що відповідачем було погоджено зазначені документи. В зв`язку з чим, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що умови кредитування, відсотки та збільшення їх розміру сторони не погоджували.

Не підписання відповідачем Умов і правил надання послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту не спростовують доводи позивача щодо правомірності стягнення відсотків за кредитним договором, оскільки такі були нараховані саме згідно з умовами кредитного договору.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності з ч.4 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» до кредитів за договорами, загальний розмір кредиту за якими не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, застосовуються вимоги цього Закону, крім частин другої - сьомої, абзацу другого частини десятої та частини дванадцятої статті 9, частини шостої статті 14, статті 19 та частини другої статті 21 цього Закону, а також положення щодо врегулювання простроченої заборгованості.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2021 становить 6000,00 грн.

Оскільки розмір кредиту, наданого відповідачу кредитором є меншим розміру однієї мінімальної заробітної плати і становить 4000,00 грн., вимоги Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язку позичальника надати Паспорт споживчого кредитування на дані правовідносини не поширюються.

Аргументи представника відповідача щодо застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 щодо неможливості врахування Умов та правил надання кредиту як складову кредитного договору, якщо докази про їх підписання відсутні, суд вважає необгрунтованими, оскільки обставини у цій справі та тій, яка розглядалася Верховним Судом не є цілком релевантними. Крім того, умови надання кредиту, строки повернення кредиту, сплату відсотків та їх розмір ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 узгодили саме у кредитному договорі та угодах до нього.

Заперечення відповідача та його представника щодо незаконності нарахування відсотків більше, ніж тіло кредиту з посиланням ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» суд також вважає необгрунтованим у зв`язку з наступним.

Так, ч.3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Як встановлено судом, неустойка (пеня, штраф), інші платежі за порушення виконання зобов`язання споживачем ОСОБА_1 ні первісним, ні новим кредитором не нараховуються та не стягуються.

Також, з матеріалів справи вбачається, що проценти, нараховані кредитором відповідачу за користування кредитом, у межах, розмірі та на умовах кредитного договору та угод до нього. Процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів за невиконання зобов`язань сторонами кредитного договору не змінювалися.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Фінфорс» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 4 цієї статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 заява № 58442/00 передбачено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу ТОВ «Фінфорс» надавалась правнича допомога Адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка».

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Шкребтієнком О.І. подано до суду копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2021, копію додатку до договору про надання правової допомоги від 06.11.2021, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжне доручення №1689 від 17.11.2021 про оплату послуг ТОВ «Фінфорс» з правової допомоги на суму 5500,00 грн.

Згідно детального розрахунку виконаних послуг з професійної правничої допомоги, адвокатом Шкребтієнком О.І. були виконані такі послуги: оформлення документів щодо надання правничої допомоги 300,00 грн., збір та аналіз доказів, формування правової позиції 1200,00 грн., складання позовної заяви, її друк 2600,00 грн., формування додатків до позовної заяви 400,00 грн., складання будь-яких актів, клопотань тощо 600,00 грн., складання опису вкладення до цінного листа, відправлення позову 400,00 грн.

Аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, об`єм та складність справи, часу, витраченого адвокатом, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомоги є співмірним зі складністю справи, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн..

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ТОВ «Фінфорс» і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 509, 512, 514, 526, 1054 ЦК України, ст. 3, 12, 76-81, 133, 136, 137, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 () заборгованість за кредитним договором «1302570-А» від 21.03.2021 у розмірі 11156 грн. 00 коп. (одинадцять тисяч сто п`ятдесят шість грн 00 коп.), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4000 грн. 00 коп., нараховані проценти 7156 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 () судовий збір в сумі 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500 грн. 00 коп. (п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.05.2022.

Головуючий Л . О . Колісник