Постанова (додаткова)

Іменем України

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 824/152/21

провадження № 61-17005ав21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

при секретарі судового засідання - Дерновому І. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA),

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А»,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) (Королівство Бельгія), подану представником Бліновим Євгеном Валерійовичем,про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті від 19 травня 2021 року у справі № 25515/НВН за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішень судів

У липні 2021 року «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) (далі - «АЛКОДІС ЕсА) звернулось до суду із заявою про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті від 19 травня 2021 року у справі № 25515/НВН за позовом «АЛКОДІС ЕсА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» (далі - ТОВ «АГАТ-А») про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року частково задоволено заяву «АЛКОДІС ЕсА» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі № 25515/НВН від 19 травня 2021 року.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній платі, яким зобов`язано відповідача сплатити позивачу 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (частина друга статті 625 ЦК України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, 115 000,00 дол. США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат, 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі № 25515/НВН від 19 травня 2021 року про зобов`язання ТОВ «АГАТ-А» сплатити на користь «АЛКОДІС ЕсА» заборгованість у сумі 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (частина друга статті 625 ЦК України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу та 115 000,00 дол. США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Стягнуто з ТОВ «АГАТ-А» на користь «АЛКОДІС ЕсА» судовий збір у розмірі 1 135 грн.

Постановою Верховного Суду від 17 лютого 2022 року частково задоволено апеляційну скаргу «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), подану представником Бліновим Є. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року та апеляційну скаргу ТОВ «АГАТ-А», подану представником Маркусем М. І. на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року.

Змінено абзац третій резолютивної частини ухвали Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року та викладено його у такій редакції:

«Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі № 25515/НВН від 19 травня 2021 року про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» (адреса місцезнаходження: Україна, Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. Станційна, 1, ) на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) (місцезнаходження: Бельгія, м. Брюссель, бульвар ДЮ Соуверейн, 100 бте 9, В-1170, ідентифікаційний код: 0438.048.535, поштова адреса: 01001, м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1А) заборгованості в сумі 577 954,80 євро, а також передбачених законодавством України процентів, нарахованих на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (частина друга статті 625 ЦК України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, та 115 000 дол. США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат».

В іншій частині ухвалу Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року залишено без змін.

Додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року залишено без змін.

Стягнуто із ТОВ «АГАТ-А» на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270,00 грн.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позиції інших учасників справи

21 лютого 2022 року представник «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) - Блінов Є. В.звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій просить стягнути із ТОВ «АГАТ-А» на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA)витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у Верховному Суді, у розмірі 14 411,09 євро.

Заява мотивована тим, що «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) під час перегляду справи в апеляційному порядку отримало професійну правничу допомогу у адвокатському об`єднанні «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу заявником до заяви додано:

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Бліновим Є. В. та його помічником ОСОБА_1 ;

- копію акту (приймання-передачі) № 3 від 18 лютого 2022 року до рахунку № 26 від 07 лютого 2022 року, наданих адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) юридичних послуг (правова допомога) «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), за яким «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) сплатило адвокатському об`єднанню «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) 14 411,09 євро;

- копію додатку № 1 до акту № 3, в якому значиться детальний погодинний опис наданих «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) послуг;

- копію платіжного доручення № 29852353 від 18 лютого 2022 року за яким «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) сплатило адвокатському об`єднанню «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) 14 411,09 євро.

Також у порядку положень частини восьмої статті 141 ЦПК України заявником надано докази надсилання ТОВ «АГАТ-А» заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками.

Наведені документи, на думку заявника, свідчать про те, що понесені «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) витрати на правничу допомогу, надану адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW), у розмірі 14 411,09 євро є співмірними зі складністю справи та відповідають критерію розумності їх розміру.

29 квітня та 02 травня 2022 року до Верховного Суду надійшли заперечення представників ТОВ «АГАТ-А» Маркуся М. І. та Чернікової О. С. з приводу заяви «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) про ухвалення додаткового рішення.

У поданих запереченнях представники ТОВ «АГАТ-А» заперечують щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі, визначеному стягувачем, оскільки він є необґрунтованим та неспівмірним як вимогам стягувача, так і обсягу наданої правничої допомоги. Просять суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 20 000,00 грн.

Зокрема представники ТОВ «АГАТ-А» вказують на невідповідність часу, витраченого адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) для надання правничої допомоги «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), вказаного в клопотанні щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та в додатку № 1 до акту № 3.

При цьому вказують на те, що таку дію, як «комунікація з клієнтом/ комунікація по справі», неможливо визначити як роботу (правничу допомогу), що була надана клієнту та чи така комунікація стосується саме цієї справи, а витрати у розмірі 6,09 євро (поштові відправлення та транспортні витрати) взагалі не підтверджені документально.

Також представник ТОВ «АГАТ-А» - Маркусь М. І. просить розглянути заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) про ухвалення додаткового рішення за його участі.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи клопотання «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Нормативно-правове обґрунтування

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки під час розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат не проводиться встановлення обставин справи і фактів, виклик учасників справи для надання пояснень не є необхідним, тому колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи з викликом сторін.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат. У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та висновки за результатами розгляду клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу

За інформацією офіційного веб-сайту «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) Блінов Є. В. є партнером у адвокатському об`єднанні «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW), а ОСОБА_1 - юристом.

07 липня 2021 року «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) уклало із адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) договір про надання правової допомоги № LS/20/05/21, за умовами якого адвокатським бюро зобов`язалось надати «АЛКОДІС ЕсА» професійну правничу допомогу у справі з визнання та надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення у справі МТП № 25515/НВН від 19 травня 2021 року в Україні.

Укладеним договором визначено, що одна година роботи партнера становить 350 євро; одна година роботи радника становить 320 євро; одна година роботи старшого юриста становить 275 євро; одна година роботи юриста становить 200 євро; одна година роботи молодшого юриста становить 150 євро (пункт 3.1).

Клієнт зобов`язаний додатково компенсувати усі податки та збори (включно з ПДВ), додаткові витрати, що виникли під час виконання цього договору (пункти 3.2, 3.3).

У матеріалах справи також міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6902/10 від 05 вересня 2018 року, видане Блінову Є. В. , та ордер, виданий адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» на представництво адвокатом Бліновим Є. В. інтересів «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) у Верховному Суді від 18 жовтня 2021 року.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу заявником до заяви додано:

- копію платіжного доручення № 29852353 від 18 лютого 2022 року за яким «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) сплатило адвокатському об`єднанню «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) 14 411,09 євро;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Бліновим Є. В. та його помічником ОСОБА_1 (міститься в самій заяві), за яким адвокат Блінов Є. В. витратив 21 год 54 хв на підготовку апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу боржника, усні консультації (комунікація) з клієнтом, участь у судових засіданнях; а помічник ОСОБА_1 на ідентичні послуги витратив 33 год 42 хв.

- копію акту (приймання-передачі) № 3 від 18 лютого 2022 року до рахунку № 26 від 07 лютого 2022 року, наданих адвокатським об`єднанням «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) юридичних послуг (правова допомога) «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), за яким «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) сплатило адвокатському об`єднанню «ЕТЕРНА ЛО» (BAR ASSOCIATION ETERNA LAW) 14 411,09 євро, з яких: правова допомога - 14 405 євро, поштові відправлення та транспортні витрати - 6,09 євро;

- копію додатку № 1 до акту № 3 з переліком наданих «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) послуг адвокатом Бліновим Є. В. та його помічником ОСОБА_1 .

За правилами частин першої, другої статті 141 ЦПК України судові витрати та витрати, пов`язані з розглядом справи (зокрема,витрати на професійну правничу допомогу), покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.

Верховний Суд у справі № 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є:договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом;документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

Колегія суддів погоджується із доводами представників ТОВ «АГАТ-А» про те, що таку послугу, як «комунікація з клієнтом/ комунікація по справі», неможливо розцінити як надання професійної правничої допомоги у справі, що була надана клієнту, оскільки не містить детальної інформації наданих послуг.

Виокремлення адвокатом (його помічником) «комунікація з клієнтом/ комунікація по справі» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки апеляційної скарги/аналіз скарги ТОВ «АГАТ-А», тому має бути виключено із загальної вартості наданих «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) послуг правничої допомоги.

Також колегія суддів вважає, що надання послуг з перекладу апеляційної скарги не може відноситись до професійної правничої допомоги, тому час, витрачений на цю послугу, не враховується.

Теж саме стосується і зазначення адвокатом, як окремо наданої, адвокатської послуги щодо здійснення «аналізу судового рішення» та «аналізу ухвали про відкриття провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тому, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Аналізуючи апеляційну скаргу «АЛКОДІС ЕсА», відзив на апеляційну скаргу ТОВ «АГАТ-А» на предмет складності, обсягу та часу, витраченого для їх складання, обсяг виконаних робіт згідно з додатком № 1 до акту № 3, час витрачений на два судових засідання (21 січня 2022 року та 17 лютого 2022 року), колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу у Верховному Суді є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт.

До такого висновку колегія суддів доходить, виходячи з таких підстав.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За результатами розгляду апеляційної скарги «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), поданої представником Бліновим Є. В., на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року заявлені вимоги задоволено частково (по суті спору фактично задоволено повністю).

Взявши до уваги доводи (заперечення) представників ТОВ «АГАТ-А» щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, зважаючи на складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерію розумності їх розміру, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат стягувача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у Верховному Суді, до 1 000, 00 євро від попередньо заявленої суми, що підлягає стягненню з боржника.

Також відшкодуванню підлягає сума у розмірі 6,09 євро (додаткові витрати), що визначено положеннями пунктів 3.2, 3.3 договору про надання правової допомоги № LS/20/05/21 від 07 липня 2021 року.

Керуючись статтями 24, 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» - Маркуся Михайла Івановича про розгляд заяви «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) про ухвалення додаткового рішення за його участі - залишити без задоволення.

Заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA), подану представником Бліновим Євгеном Валерійовичем,про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті від 19 травня 2021 року у справі № 25515/НВН за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALСODIS SA) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у Верховному Суді, у розмірі 1 006 євро 09 центів.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська