Провадження № 2-з/359/232/2021
Справа № 359/5598/21
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2022 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Вінтел Плюс», ТОВ «Аеро-Клуб», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, ТОВ «Агро-Холдинг МС» про витребування майна з незаконного володіння та про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно : накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:1152, площею 0,9788 га, з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада, зареєстрованої на праві приватної власності за громадянином ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовано тим, що заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить земельна ділянка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Ват «Племінний завод Бортничі», розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді в ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ МС». Під час виготовлення технічної документації ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ МС» 17.02.2021 року виявлено, що на місці розташування земельної ділянки заявника є новий власник - ОСОБА_2 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:1152, площею 0,9788 га з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_2 . Так як на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 площею 0,960 га, розташованої на території Гірської сільської ради, що належить заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 1 - 1292, було зареєстровано в протиправний спосіб право власності на земельну ділянку на іншу особу з виготовленням кадастрового номеру : :026003:1152, ОСОБА_1 позбавлений можливості виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної частки (паю) - № 338 площею 0,960 га в натурі (на місцевості). У зв`язку із протиправними діями третіх осіб, пов`язаних із приватизацією та подальшим відчуженням вищевказаної земельної ділянки в провадженні Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 14.12.2021 року заявнику було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001093 від 28.08.2021 року. У зв`язку з цим, заявник вважає, що є всі підстави для вжиття запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на земельну ділянку для запобігання подальшого відчуження цього майна на користь третіх осіб, а також для забезпечення виконання рішення суду і недопустимості порушення майнових прав.

Дана заява про забезпечення позову передана згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду на розгляд судді Яковлєвій Л.В. 28 грудня 2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про його забезпечення, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 359/5598/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтел Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Клуб», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Холдинг МС» про витребування майна з незаконного володіння та про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову, підготовче судове засідання у вказаній справі не закрито та не призначено до судового розгляду по суті.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:1152, площею 0,9788 га з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада, зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_2 .

В провадженні Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001101 від 12 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

14 грудня 2021 року заявнику ОСОБА_1 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0001093 від 28.08.2021 року за фактом шахрайського заволодіння земельними ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в межах Гірської територіальної громади Бориспільського району Київської області.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів накладень земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1152, площею 0,9788 га з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада з земельною часткою (паєм) № НОМЕР_1 площею 0,960 га, розташованої на території Гірської сільської ради, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2009 року.

Крім того, у Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно кримінального провадження № 0001093 від 28.08.2021 року, відсутні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1152, площею 0,9788 га з цільовим призначенням дляведення підсобного сільського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада.

Також, заявником не надано жодних доказів щодо наявності намірів відповідача щодо відчуження земельної ділянки. Доводи заявника про те, що вказане нерухоме майно буде відчужено ОСОБА_4 наразі є лише припущенням та не доведено належними і допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, та з метою не порушення їх прав і законних інтересів, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Одночасно суд роз`я снює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначенихст.149 ЦПК України визначених і доведених для забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику - ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.