Постанова

Іменем України

18 травня 2022 року

м. Київ

справа № 361/3505/20

провадження № 61-19234св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, ОСОБА_2 ,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Сичовим Олексієм Олександровичем, Державного підприємства «СЕТАМ» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М., ОСОБА_2 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк»), про визнання електронних торгів недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2009 року з нього на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором у розмірі 315 526,39 доларів США та 181 285,5 грн, державне мито 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 250 грн.

На підставі вказаного судового рішення 19 квітня 2010 року було видано виконавчий лист та відбувалось його примусове виконання приватним виконавцем Трофименком М. М. у виконавчому провадженні № 57887719.

15 квітня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості було отримано інформаційну довідку № 206940040 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0010, що належала йому на праві власності, в якій зазначено, що 01 квітня 2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

З протоколу проведення електронних торгів від 27 лютого 2020 року № 467851 йому стало відомо про продаж вказаної земельної ділянки з електронних торгів, організатором яких було ДП «СЕТАМ», продавцем - приватний виконавець Трофименко М. М. Переможцем торгів стала ОСОБА_2 .

Вважав, що електронні торги з продажу вказаної земельної ділянки були проведені з порушенням законодавства України.

Зазначав, що не отримував від приватного виконавця Трофименка М. М. повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна, що призвело до передачі земельної ділянки на реалізацію за меншою від ринкової сумою.

Також, він не отримував від ДП «СЕТАМ» повідомлення про проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна на свою адресу місця реєстрації ( АДРЕСА_1 ), не був обізнаний про публікацію в місцевих друкованих засобах масової інформації. Недотримання правил про проінформованість невизначеного кола осіб щодо проведення прилюдних торгів є істотним порушенням процедури їх проведення. Йому не було забезпечено можливість взяти участь у торгах.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати електронні торги, оформлені протоколом № 467851 проведення електронних торгів від 27 лютого 2020 року, щодо реалізації земельної ділянки загальною площею 1,7997 га, кадастровий номер :03:008:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Княжицька сільська рада, недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у складі судді Василишина В. О. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що неповідомлення боржника ОСОБА_1 про проведення електронних торгів не вплинуло на їх результат та правомірність. При цьому, він не оскаржував дій приватного виконавця щодо оцінки нерухомого майна у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Суд вважав, що незгода позивача з вартістю оціненого майна та надання іншого звіту суб`єкта оціночної діяльності не спростовують висновків про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано електронні торги, оформлені протоколом № 467851 проведення електронних торгів від 27 лютого 2020 року, щодо реалізації земельної ділянки загальною площею 1,7997 га, кадастровий номер :03:008:0010, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Княжицька с/р, недійсними.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивачу не було відомо про примусову реалізацію належного йому майна у межах виконавчого провадження та про його вартість, оскільки приватним виконавцем не було належно повідомлено ОСОБА_1 про відкриття та хід виконавчого провадження. Оскільки на момент звернення до суду з цим позовом проведення електронних торгів вже відбулось і право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що визнання торгів недійсними є належним способом захисту прав позивача.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2021 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Сичов О. О., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2021 року до Верховного Суду, ДП «СЕТАМ», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року скасувати та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2021 року до Верховного Суду, ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року скасувати та залишити в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Сичова О. О., мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що організатором не було повідомлено про прилюдні торги, оскільки відповідна інформація була розміщена в мережі Інтернет та в газетах.

Вказує, що неповідомлення позивача про проведення прилюдних торгів не вплинуло на законність їх проведення, тому, на його думку, не може бути підставою для визнання торгів недійсними.

Вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх інтересів, оскільки повинен був оскаржувати дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження, зокрема, щодо неповідомлення його про виконавчі дії, визначення оцінки майна, тощо.

Касаційна скарга ДП «СЕТАМ», мотивована тим, що у нього, як організатора електронних торгів відсутнє повноваження перевіряти та надавати оцінку діям державних (приватних) виконавців під час здійснення виконавчого провадження, тому порушення виконавця, на його думку, не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними.

Вказує, що позивач мав право в судовому порядку оскаржити звіт про оцінку майна та дії приватного виконавця, проте цим правом не скористався

Зазначає, що про прилюдні торги було проінформовано в засобах масової інформації.

Вважає, що електронні торги були проведені відповідно до порядку їх проведення, а дії приватного виконавця під час виконавчого провадження не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними.

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач пропустив строк спеціальної позовної давності в три місяці для оскарження прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки. Відповідна заява була подана підприємством до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк», мотивована тим, що апеляційний суд не надав належної правової оцінки тому, що доводи позовної заяви зводяться до незгоди з діями приватного виконавця, тобто позивач обрав неправильний спосіб захисту та повинен був оскаржувати дії приватного виконавця шляхом подання відповідної скарги.

Вважає, що саме по собі неповідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання їх недійсними, оскільки вказана обставина не вплинула на їх результат та правомірність.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець Д. М., подав відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сичова О. О., в якому вказує, що її доводи є необґрунтованими, не спростовують правильність висновків апеляційного суду, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Сичова О. О. та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

29 грудня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ДП «СЕТАМ».

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк».

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2022 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2009 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором в розмірі 315 526,39 доларів США та 181 285,50 грн, державне мито 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 250 грн.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 2-4462/09, в якому місце проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 (том 1, а. с. 8-9).

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М. М. 10 грудня 2018 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 57887719 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4462/09, виданого 19 квітня 2010 року на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2009 року (том 1, а. с. 78).

Копію вказаної постанови приватним виконавцем надіслано боржнику ОСОБА_1 на адресу: 02140, м. Київ, пр. Григоренка, 36 (том 1, а. с. 107).

28 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М. М. прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, яку надіслано боржнику на адресу: АДРЕСА_3 (том 1, а. с. 75-77, 115).

29 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М. М. прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яку надіслано боржнику на адресу: 02140, м. Київ, пр. Григоренка, 36 (том 1, а. с. 73-74, 118).

30 жовтня 2019 року ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП» складено висновок про вартість земельної ділянки загальною площею 1,7997 га, кадастровий номер :03:008:0010, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Княжицька сільська рада, відповідно до якого вартість об`єкта оцінки станом на 02 вересня 2019 року становить 1 329 700 грн (том 1, а. с. 71-72).

30 жовтня 2019 року приватним виконавцем Трофименком М. М. сформовано та направлено ДП «СЕТАМ» заявку щодо проведення примусової реалізації арештованого майна - вищевказаної земельної ділянки.

У протоколі проведення електронних торгів № 467851 зазначено, що торги відбулися 27 лютого 2020 року, стартова ціна та ціна продажу - 930 790 грн, переможець торгів - ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:008:0010, на підставі свідоцтва, серія та номер:514, виданого 01 квітня 2020 року, видавник: Майстренко В. В., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано за Тараненко Л. М.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень представник ОСОБА_2 - адвокат Сичов О. О., вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ДП «СЕТАМ» вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17, від 10 травня 2018 року у справі № 755/21826/15-ц, від 20 червня 2020 року у справі № 759/2467/15-ц та від 06 жовтня 2021 року у справі № 161/547/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ПАТ АБ «Укргазбанк» вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 295/6608/19 (провадження № 61-13801св20), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Сичова О. О., ДП «СЕТАМ» та ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм законупри проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Сукупність цих обставин позивачем під час розгляду справи не доведено, зокрема, не надано належних і допустимих доказів, що зазначені ним у позовній заяві порушення вплинули на результат електронних торгів.

Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а в разі проведення електронних торгів - також на вебсайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів, та іншу необхідну інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця. іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку.

У постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс 15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Таку саму правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 (провадження № 61-21671св18).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неповідомлення боржника ОСОБА_1 про проведення електронних торгів не вплинуло на їх результат та правомірність. При цьому, суд врахував, що він не оскаржував дій приватного виконавця щодо оцінки нерухомого майна у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», а його незгода з вартістю оціненого майна та надання іншого звіту суб`єкта оціночної діяльності не спростовують висновків про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції послався, фактично, тільки на порушення приватного виконавця при здійсненні виконавчого провадження та передачі майна на прилюдні торги.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони суперечать правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18).

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на вказане, Верховний Суд приймає доводи касаційних скарг про те, що позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх інтересів та повинен був оскаржувати дії приватного виконавця шляхом подання відповідних скарг.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а суд апеляційної інстанції помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Щодо судових витрат

Згідно із частинами першою, сьомою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ставка, що підлягала сплаті та була сплачена заявниками при поданні касаційних скарг складала 1 681,6 грн, що підтверджується відповідними квитанцією та платіжними дорученнями, тому вказані суми коштів підлягають стягненню з ОСОБА_1 на їх користь, оскільки колегія суддів скасовує судове рішення апеляційного суду та залишає у силі рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Сичовим Олексієм Олександровичем, Державного підприємства «СЕТАМ» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року скасувати.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 (однієї тисячі шестисот вісімдесяти однієї) гривні 60 (шістдесяти) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «СЕТАМ» () судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 (однієї тисячі шестисот вісімдесяти однієї) гривні 60 (шістдесяти) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» () судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681 (однієї тисячі шестисот вісімдесяти однієї) гривні 60 (шістдесяти) копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк