Справа № 135/1459/21
Провадження № 2/135/30/22
15.04.2022 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,
І. Стислий виклад позицій сторін.
15 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2021 в загальному розмірі 86 682,72 грн.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача адвокат Клименко І.Ф. подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , виклик якого здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет та судовою повісткою, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12).
01.04.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі Договір) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на дванадцять місяців (а.с. 8-9).
Відповідно до розділу 5 зазначеного Договору розмір місячної орендної плати складає 20 000 грн (п.5.1), орендна плата має сплачуватись протягом п`яти останніх днів місяця, за який нарахована орендна плата, готівковими коштами (п.5.2.). Вартість комунальних послуг не входить до орендної плати (п.5.5.). Усі витрати за користування комунальними послугами та електроенергією відшкодовуються орендарем орендодавцю на підставі рахунків про вартість цих послуг (п.5.6.).
Відповідно до акту прийому передачі нерухомого майна в оренду від 01.04.2021 р. (а.с. 10) орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ОСОБА_2 прийняв у тимчасове платне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.10.5, п.10.6 Договору, він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін договору у разі невиконання іншою стороною обов`язків передбачених цим договором.
08.09.2021 позивачем направлено відповідачу ОСОБА_2 письмове повідомлення про порушення виконання зобов`язань та розірвання договору оренди нежитлового приміщення (а.с. 13-14).
09.09.2021 відповідачу ОСОБА_2 отримав повідомлення про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21).
Позивачем надано рахунки та акти (а.с. 15-19), згідно яких вартість витрат на комунальні послуги та електроенергію за період з 01.07.2021 по 31.10.2021 за користування нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , становить 6 682,72 грн: 2 056,40 грн - за централізоване опалення; 573,64 грн - за централізоване водопостачання; 661,78 грн - за централізоване водовідведення; 3 390,90 грн - за електроенергію.
IV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду.
За положенням ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Статтею 761 ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
За ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Згідно ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
В судовому засіданні встановлено, що між позивачем, який є власником нерухомого майна, та відповідачем було укладено договір оренди даного майна, а отже між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з орендою нерухомого майна. В даному договорі сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Позивач, як наймодавець виконав свої зобов`язання за Договором, передав відповідачу - наймачеві майно у володіння та користування.
Відповідач, як наймач свої зобов`язання за Договором не виконав, припинив сплачувати орендну плату та витрати за комунальними послугами, внаслідок чого за період з 01.07.2021 по 31.10.2021 виникла заборгованість на загальну суму 86 682,72 грн, яка складається з: 80 000 грн - заборгованість з орендної плати (20 000 грн х 4 міс. - 80 000 грн); 6 682,72 грн - заборгованість по комунальних платежах та електроенергії (2 056,40 грн - за централізоване опалення; 573,64 грн - за централізоване водопостачання; 661,78 грн - за централізоване водовідведення; 3 390.90 грн - за електроенергію.
Позивач скориставшись своїм правом на дострокове розірвання договору оренди, яке виникає у разі не внесення наймачем плати за найм речі протягом трьох місяців підряд, надіслав відповідачу повідомлення про відмову від договору, яке останнім було отримано.
Відповідачем не надано жодного доказу про здійснення орендних платежів за договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором найму не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню.
V. Щодо розподілу судових витрат.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1ст. 60 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу по даній справі, позивачем долучено: договір № 28-ц від 13.12.2021 про надання правової допомоги, ордер на надання правничої правової допомоги серії АВ № 1026181; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 17 від 15.12.2021, акт виконаних робіт відповідно до договору № 28-ц від 13.12.2021, відповідно до яких загальна вартість наданих адвокатом послуг, яка підлягає сплаті, складає 6000 грн.
Враховуючи, що позивач надав суду підтвердження витрат з надання адвокатських послуг, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані із наданням правової допомоги.
Щодо судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
При зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягає стягненню 992 грн 40 коп. судового збору на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 12, 13, 19, 77- 81, 89, 141, ч.2 ст.247, 259, 263-265, ч. 4 ст.268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2021 року в загальному розмірі 86 682,72 грн, яка складається із заборгованості з орендної плати - 80 000 грн; заборгованості за централізоване опалення - 2 056,40 грн; заборгованості за централізоване водопостачання - 573,64 грн; заборгованості за централізоване водовідведення- 661,78 грн; заборгованості за електроенергію - 3 390,90 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 6000 грн витрат на оплату правничої допомоги.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 992 грн 40 коп. судового збору.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом,у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заочне рішення складено та підписано суддею 15.04.2022.

Суддя