Провадження № 2/752/4306/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26 травня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: жилою кімнатою розміром 10.1 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1 .

Посилається в позові на те, що на підставі ордеру від 13 жовтня 2006 року йому належить жила кімната розміром 10.1 кв. м. в комунальній квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно витягу територіальної громади м. Києва від 19 жовтня 2021 року №71869574 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований також ОСОБА_2 - відповідач.

Відповідач є пасинком, сином дружини від першого шлюбу, якого було зареєстрованого після одруження.

Фактично відповідач не проживає у спірній квартирі з 2014 року, оскільки повернувся проживати до свого рідного батька та проживає там до цього часу.

Факт непроживання відповідача в спірному приміщенні підтверджується Актами від 12 жовтня 2020 року, 19 січня 2021 року, 05 травня 2021 року, 12 жовтня 2021 року.

Зазначає, що відповідач за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участь не бере, особистих речей в квартирі немає та він не цікавиться квартирою.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачем до відповідача не чинилися.

Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування майном та позбавляє можливості отримати субсидію, приватизувати, тощо.

Враховуючи викладене, вважає, що відповідач є таким, що втратила право користування квартирою, а тому просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження .

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу (а.с.22).

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідачів не надійшов.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання (п.2 ч.3 ст. 71 ЖК УРСР).

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що кімната розміром 10.1 кв. м в комунальній квартирі АДРЕСА_1 відповідно до ордера № 2476 серія Б від 13 жовтня 2006 року була надана ОСОБА_1 , Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією.

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва в спірній квартирі зареєстрований відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, залишив її добровільно, та переїхав проживати в інше місце, що підтверджується актами від 12 жовтня 2020 року, 19 січня 2021 року, 05 травня 2021 року, 12 жовтня 2021 року. Житлом він не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив.

Дані обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи по суті.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Тобто, при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування слід встановити, скільки часу відповідачі не проживають у спірному приміщенні; які існують поважні причини їх не проживання у жилому приміщенні понад шість місяців.

З цього випливає, що законом на позивача покладається обов`язок доказування факту непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад шість місяців до моменту звернення до суду із позовом.

Суд враховує, що відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, не надавши відзиву на позов доводів, викладених позивачем у позові, не спростував.

В свою чергу приведені позивачем докази є належними та допустимими доказами з точки зору ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Які дають суду підстави для висновку про непроживання відповідача в спірній квартирі понад встановлений законом строк.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.9, 71, 72 ЖК України, ст. ст.15, 16 ЦК України, ст. ст.2,4,5, 12,13, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням, жилою кімнатою розміром 10.1 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІН невідомий / на користь ОСОБА_1 , / адреса : АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР: НОМЕР_1 / 908 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Машкевич