Справа № 191/2151/20
Провадження № 2/191/674/20
19 січня 2022 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Твердохліб А.В.,
за участю секретаря: Яришевої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Оскільки вся сума позики відповідачем не повернута, позивач нарахував відповідачу ОСОБА_2 . індекс інфляції, за формулою ПС=(П1:100)х(П2:100)х(П3:100)х…(ПZ:100), де П1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ПZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення:
в період з 16.11.2018 року до 18.02.2020 року
за грудень 2018 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за січень 2019 року - у сумі 101 грн. 00 коп.;
за лютий 2019 року - у сумі 100 грн. 50 коп.;
за березень 2019 року - у сумі 100 грн. 90 коп.;
за квітень 2019 року - у сумі 101 грн. 00 коп.;
за травень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за червень 2019 року - у сумі 99 грн. 50 коп.;
за липень 2019 року - у сумі 99 грн. 40 коп.;
за серпень 2019 року - у сумі 99 грн. 70 коп.;
за вересень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за жовтень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за листопад 2019 року - у сумі 100 грн. 10 коп.;
за грудень 2019 року - у сумі 99 грн. 80 коп.;
за січень 2020 року - у сумі 100 грн. 20 коп.;
за лютий 2020 року - у сумі 99 грн. 70 коп.
в період з 18.02.2020 року до 20.07.2020 року:
за березень 2020 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за квітень 2020 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за травень 2020 року - у сумі 100 грн. 30 коп.;
за червень 2020 року - у сумі 100 грн. 20 коп.
Пс (100,80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) = 1.02115042. Тобто, інфляційне збільшення становить: 703000,00 х 1.02115042 - 703 000,00 = 14 868,74 грн.
Також позивачем нараховано 3% річних за формулою:
сума санкції = СхЗхД : 365 : 100, де, С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
З період з 01.01.2020 до 18.02.2020 року, виходячи з розрахунку 773000,00 х 3 % х 49 : 366 : 100 = 3104 грн. 67 коп.
З період з 18.02.2020 року до 20.07.2020 року, виходячи з розрахунку 703000,00 х 3 % х 154 : 366 : 100 = 8873,93 грн.
До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач та його представник про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку загального позовного провадження.
Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Матеріалами справи встановлено, що 20 липня 2018 року між ОСОБА_1 з однієї сторони (позикодавець) та ОСОБА_2 , з іншої сторони (позичальник) укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 773000 грн. 00 коп. (п.1), яку зобов`язався повернути до 15 листопада 2018 року (п.2), а у випадку несвоєчасного повернення коштів - сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (п.8) (а.с.11).
Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що грошові кошти будуть перебувати у користуванні відповідача визначений період часу і встановили строк їх повернення, про що склали відповідний письмовий договір, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та умови її повернення.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позивачем ОСОБА_1 надано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., ОСОБА_1 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вчиненого 11.12.2019 року, яким звернуто стягнення на майно ОСОБА_2 , а саме нежитлову господарську будівлю Б-1 за номером АДРЕСА_1 , площею 348 кв.м., за рахунок якого було забезпечено виконання умов договору позики від 20.07.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Вказане рішення суду було оскаржено відповідачем ОСОБА_1 , однак 12.01.2022 року Дніпровським апеляційним судом постановлено ухвалу про закриття апеляційного провадження, у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційного скарги.
Матеріали справи не містять належним чином завіреної копії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року, що набрало законної сили, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В., ОСОБА_1 , третя особа: Синельниківський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики розміром 703000 грн. 00 коп.
Згідно ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У зазначеному вище договорі позичальник зобов`язався, в разі несвоєчасного повернення боргу за позикою, сплатити інфляційні витрати та 3% річних.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Розрахунок індексу інфляції здійснено за наступною формулою ПС=(П1:100)х(П2:100)х(П3:100)х…(ПZ:100), де П1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ПZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення:
в період з 16.11.2018 року до 18.02.2020 року
за грудень 2018 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за січень 2019 року - у сумі 101 грн. 00 коп.;
за лютий 2019 року - у сумі 100 грн. 50 коп.;
за березень 2019 року - у сумі 100 грн. 90 коп.;
за квітень 2019 року - у сумі 101 грн. 00 коп.;
за травень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за червень 2019 року - у сумі 99 грн. 50 коп.;
за липень 2019 року - у сумі 99 грн. 40 коп.;
за серпень 2019 року - у сумі 99 грн. 70 коп.;
за вересень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за жовтень 2019 року - у сумі 100 грн. 70 коп.;
за листопад 2019 року - у сумі 100 грн. 10 коп.;
за грудень 2019 року - у сумі 99 грн. 80 коп.;
за січень 2020 року - у сумі 100 грн. 20 коп.;
за лютий 2020 року - у сумі 99 грн. 70 коп.
В період з 18.02.2020 року до 20.07.2020 року:
за березень 2020 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за квітень 2020 року - у сумі 100 грн. 80 коп.;
за травень 2020 року - у сумі 100 грн. 30 коп.;
за червень 2020 року - у сумі 100 грн. 20 коп.
Пс (100,80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) = 1.02115042. Тобто, інфляційне збільшення становить: 703000,00 х 1.02115042 - 703 000,00 = 14 868,74 грн.
Щодо нарахування 3% річних, його слід здійснити за наступним розрахунком:
сума санкції = СхЗхД : 365 : 100, де, С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
З період з 01.01.2020 до 18.02.2020 року, виходячи з розрахунку 773000,00 х 3 % х 49 : 366 : 100 = 3104 грн. 67 коп.
З період з 18.02.2020 року до 20.07.2020 року, за розрахунком: 703000,00 х 3 % х 154 : 366 : 100 = 8873,93 грн.
З огляду на встановлені обставини у справі, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 7929 грн. 14 коп., що становить 1% ціни позову ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданий 28 жовтня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3 ,
-суму боргу за договором позики від 20 липня 2018 року в сумі 703000 (сімсот три тисячі) грн. 00 коп.;
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, паспорт громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданий 28 жовтня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 7929 (сім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 14 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя А. В. Твердохліб