Провадження № 22-з/811/34/22
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-з/811/34/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
23 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
розглянувши у місті Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 24 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» , третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
В заяві зазначає, що відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків, тощо). Просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явились,хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.
Судом встановлено такі обставини.
Питання про стягнення судових витрат в разі задоволення позову не ставила, до судових дебатів про такі не заявляла.
Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 24 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення оскаржила позивач ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 24 травня 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис №50875 від 25.09.2020 року вчинений нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1,2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) .

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.(ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Правову допомогу позивачу ОСОБА_1 надавав адвокат Бень Б.З. на підставі договору про надання правничої допомоги від 12 листопада 2020 року (а.с.94), ордерів про надання правничої (правової допомоги) (а.с.51,80).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката становить 1000 грн. за 1 годину роботи адвоката. Підтвердженням кількості годин роботи адвоката по справі є розрахунок гонорару (а.с.95).

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 року по справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом .

Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West AllianceLimited» проти України»).

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами.

Аналогічний правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №301/1894/17.

Аналізуючи надані суду апеляційної інстанції докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також їх пропорційності до предмета спору, складність справи, виконані роботи, суд дійшов висновку, що заявлений розмір судових витрат є обґрунтований.

Однак враховуючи те, що позивач не подала попереднього розрахунку суми судових витрат до суду першої інстанції разом з першою заявою по суті справи, не подала доказів про розмір судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, суд дійшов висновку, що в частині задоволення заяви про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції слід відмовити.

Як вбачається з розрахунку гонорару правнича допомога у суді апеляційної інстанції надана у вигляді підготовки апеляційної скарги -3 год. та участь в судовому засіданні 1 год.

З протоколу судового засідання від 07 лютого 2022 року встановлено, що судове засідання тривало 28 хвилин, а тому суд дійшов висновку, що стягненню підлягає сума пропорційно до відпрацьованого часу в розмірі 3500 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, місце знаходження 01150 м.Київ, вул. Велика Васильківська,77-А) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) 3500,00 грн.(три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 23 травня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк