Номер провадження: 22-ц/813/4380/22
Справа № 523/8778/21
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року про забезпечення позову, постановленупід головуванням судді Мурманової І.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згодом ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії пов`язані з приватизацією квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви зазначила, що не забезпечення позовних вимог призведе до не можливості у випадку задоволення позовних вимог, виконати рішення суду, оскільки відповідачі у справі можуть скористатись правом на приватизацію, та таким чином, гарантії захисту прав позивача будуть порушені.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена.

Забезпечений позов шляхом встановлення заборони КП «Міське агентство з приватизації житла» вчиняти будь-які дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити,посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянтзазначає, що заява про забезпечення позову не містить доказів того, що відповідачі вчиняють дії щодо приватизації квартири, також не надані належні обґрунтування підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відзиву до суду надано не було.

Учасники справи про призначене судове засідання на 25 травня 2022 року були сповіщені належним чином (а.с. 74-79).

Від адвоката Євдокімової І.В. до суду надійшло клопотання про відкладання розгляду справи з підстав введення воєнного стану та знаходженням за межами м. Одеси захисника Євдокімової І.В. (а.с. 80).

При цьому, адвокат Євдокімова І.В. звертаючись до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала доказів на її представництво в Одеському апеляційному суді інтересів одного із учасників у справі, також в матеріалах справи такі докази відсутні.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (26 травня 2022 року).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами дійсно існує спір про право щодо користування позивачем спірним об`єктом нерухомості, який є об`єктом приватизації. Приватизаційні дії, які можуть бути вчинені органом, уповноваженим на приватизацію, ускладнить виконання рішення суду по даній справі, оскільки, в разі задоволення позову ОСОБА_2 буде визнана такою, що має право на користування даною квартирою, право на вселення та на реєстрацію місця свого проживання у даній квартирі, що призведе до повторного позову до суду для захисту своїх прав із позовом про скасування приватизації тощо.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просила:

- визнати за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Також ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії пов`язані з приватизацією квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що не забезпечення позовних вимог призведе до не можливості у випадку задоволення позовних вимог, виконати рішення суду, оскільки відповідачі у справі можуть скористатись правом на приватизацію, та таким чином, гарантії захисту прав позивача будуть порушені.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Проте, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 зазначила, що оскільки відповідачі зареєстровані за спірною адресою не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просила заборонити вчиняти дії, пов`язані з приватизацією квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що застосовані судом заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо приватизації спірної квартири є неспівмірними з позовними вимогами ОСОБА_2 .

Так дійсно, між сторонами існує спір про право, однак ОСОБА_2 в обґрунтування заяви про забезпечення позову на зазначила підстав, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог та не надала доказів того, що відповідачі вчиняють дії щодо приватизації квартири, у зв`язку з чим суд помилково виходив з того, що є підстави для забезпечення позову, так як відповідачі зареєстровані у спірній квартирі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог.

За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом встановлення заборони КП «Міське агентство з приватизації житла» вчиняти будь-які дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 без задоволення, оскільки ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

УхвалуСуворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 травня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ С.М. Сегеда