Провадження № 2-н/205/6/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2021 року представник заявника ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направила до суду вищевказану заяву, яка надійшла до суду 22 грудня 2021 року.

23 грудня 2021 року відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України надісланий запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19 січня 2022 року боржник зареєстрований на території Новокодацького району м. Дніпра.

Фактично відомості про реєстрацію місця проживання боржника передані канцелярією суду 20 січня 2022 року.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Заявник звертається до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника за період з вересня 2018 року по березень 2021 року в розмірі 2 157 грн. 14 коп., 3% річних в розмірі 69 грн. 39 коп., інфляційні втрати в розмірі 172 грн. 37 коп.

Із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що вона подана 22 грудня 2021 року, тому виходячи з положень цивільного процесуального законодавства початком перебігу строку позовної давності слід вважати 22 грудня 2018 року. Поряд з цим, розрахунок заборгованості, яку просить стягнути заявник, включає борг за період часу з вересня 2018 року по березень 2021 року.

В силу вимог, визначених ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Так, у пункті 10 вказаних роз`яснень, чинний ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою

Таким чином, стягувач звернувся в суд з пропуском загальної позовної давності.

За таких обставин, враховуючи положення пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України вважаю, що у видачі судового наказу за вказаною заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 162, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.