17.01.2022 Справа № 363/3707/21
17 січня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гриб Л.І.,
за участі представника позивача Костюка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
23 грудня 2021 року представник позивачки - ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та витрат на оплату судового збору в розмірі 908 грн.
Представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» подала суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, посилаючись на те, що розмір понесених позивачкою витрат на правову допомогу є завищеним. Крім того представник позивачки разом з першою заявою по суті спору не подала суду попередній розрахунок, що суперечить вимогам ЦПК України. Відтак просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу за недоведеністю або зменшити їх розмір.
Заявниця ОСОБА_2 подала суду відповідь на заперечення Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій зазначила, що на виконання вимог п. 9 ч. З ст. 175 ЦПК України до позовної заяви від 25 серпня 2021 року нею включено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема: витрати на правову допомогу 10 000 грн. (орієнтовний розрахунок) та 908 грн. судового збору.
В суді представник позивачки заяву про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення судових витрат підтримав з викладених у ній підстав та просив про її задоволення.
Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з`явились.
У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
23 грудня 2021 року представник позивачки - ОСОБА_2 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій посилався на те, що під час слухання справи позивачці на підставі договору №б/н від 03 серпня 2021 року надавалася правова допомога. Між позивачкою та адвокатом Костюк Я.Р. підписано Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги №б/н від 03 серпня 2021 року, в якому визначено фіксований розмір гонорару адвоката в розмірі 10 000 грн. 16 грудня 2021 року позивачкою та адвокатом Костюк Я.Р. підписано звіт №1 про хід виконання договору про надання правової допомоги б/н від 03 серпня 2021 року, з деталізацією послуг, що були надані позивачці та Акт прийому-передачі виконаних робіт від 17 грудня 2021 року за цим договором.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі просить покласти ці судові витрати, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. на відповідача АТ «Альфа-Банк».
Так, статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви представником позивача долучено лише квитанцію про сплату позивачкою судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 грн.
В подальшому, а саме 13 грудня 2021 року представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
З протоколу судового засідання від 14 грудня 2021 року вбачається, що представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не прибула та до закінчення судових дебатів у справі, заяву про те, що докази на підтвердження розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, не подавала.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
З огляду на те, що докази на підтвердження розміру наданої позивачці правової допомоги адвокатом Костюк Я.Р., до закінчення судових дебатів у справі не подані, й за відсутності заяви останньої, поданої до закінчення судових дебатів, що такі докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, підстав для стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. судом не встановлено, а тому в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.
Разом з тим, представником позивачки до позовної заяви долучено квитанцію про сплату ОСОБА_1 судового збору в розмірі 908 грн., який згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача АТ «Альфа-Банк».
Відтак подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 260, ч. 1 ст. 270 ЦПК України,
заяву задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.
Повне судове рішення складено протягом 19 січня 2022 року.
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя