Провадження № 2-о/643/32/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Холод К.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 19.04.2011 заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 27.11.1981. Заявниця була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Натомість вони з чоловіком проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися і підтримували один одного. У 2014 році у зв`язку з тимчасовою окупацією території України вони з чоловіком виїхали до м.Артемівськ Донецької області, де перебували на обліку як особи, переміщені з тимчасової окупованої території України та проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_2 помер у лікарні м.Горлівка. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 14.01.2020 задоволено заяву заявниці про встановлення факту смерті чоловіка, на підставі якого відділом державної реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть.

Заявниця зазначає, що після смерті чоловіка на підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вона набула право на отримання пенсії за втратою годувальника. Тому 20.08.2020 вона звернулася до відділу з питань перерахунків пенсії №28 управління застосування пенсійного законодавства управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Проте у пенсійному фонді їй було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вони з чоловіком зареєстровані за різними адресами.

Згідно з довідкою про проживання ОСОБА_1 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ОСОБА_2 зазначена адреса проживання: АДРЕСА_3 , яка мала термін дії до 26.11.2015, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 довідка була недійна. У зв`язку із перебуванням у лікарні м.Горлівка чоловік заявниці ОСОБА_2 не зміг продовжити термін дії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Встановлення факт знаходження заявниці на утриманні чоловіка та спільного постійного проживання необхідно для реалізації права ОСОБА_1 на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 18.11.2020 заява ОСОБА_1 направлена за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

26.03.2021 справа надійшла до Московського районного суду.

Ухвалою від 30.03.2021 заява залишення без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 06.04.2021 відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження та витребувано з Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (61058, м.Харків, вул.Сумська, 61) відомості про перебування у шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 станом на 27.11.2015.

Ухвалою суду від 08.06.2021 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) інформацію про розмір отриманої за період з 01.11.2013 по 27.11.2015 пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою від 19.07.2021 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено, витребувано з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області (84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 35) інформацію про розмір отриманої за період з 01.11.2013 по 27.11.2015 пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Заявниця пояснила, що перебувала на утриманні чоловіка. З 2006 року вони з чоловіком проживали спільно за місцем реєстрації місця проживання чоловіка. Протягом 2014-2015 років не працювала, пенсія їй була призначена у 2019 році.

Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, про день, час та дату розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином.

Суд, вислухавши доводи заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 19.04.2011 (а.с.11), що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб 19.04.2011, про що зроблено відповідний актовий запис за №80. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Крім того, на ухвалу суду Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надано відповідь №2892/22.1-07 від 15.04.2021, якою повідомлено, що перевіркою до Державному реєстру виявлений актовий запис про шлюб відносно ОСОБА_1 №80 від 19.04.2011 на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , складений Калініським районним у місті Горлівці в/ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області. Відмітка про розірвання зазначеного шлюбу відсутня (а.с.33).

З копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 , вбачається, що у графі «Сімейний стан» її чоловіком зазначено ОСОБА_2 . Місце реєстрації ОСОБА_1 у паспорті зазначено: АДРЕСА_2 (а.с.14-15).

З копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 вбачається, що адреса його місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно з довідкою від 26.11.2014 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Термін дії довідки до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12) .

ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.01.2020 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.4).

Відповідно до довідки №12/Ф-218 від 01.07.2020 виданої ОСОБА_1 у тому, що вона перебувала на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з 29.01.2015 по 17.01.2017. Адреса фактичного місця перебування/проживання: АДРЕСА_4 (а.с.5).

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №28 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.08.2020 № 69/144, заявнику ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з підстав відсутності документів, що підтверджують спільне проживання померлого та заявника (а.с.7-8).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19.05.2021 ОСОБА_1 за 1 квартал 2014 року отримала дохід в сумі 365,40 грн. За період з 2 кварталу 2014 року по 4 квартал 2015 року відсутня інформація про доходи (а.с.44).

Крім того, в період з січня 2014 року по червень 2014 року ОСОБА_1 отримувала дохід в сумі 1218,00 грн щомісяця, що підтверджується формою ОК-5 та формою ОК-7, виданими ПФ України (а.с.45,56). Також з форми ОК-7 від 11.06.2021 вбачається, що з липня 2014 року по 2021 рік ОСОБА_1 дохід не отримувала (а.с.56).

ГУ ПФУ в Харківській області повідомило, що ОСОБА_2 на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області не перебував та пенсію не отримував (а.с.54)

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії , ОСОБА_2 з листопада 2013 року по березень 2015 року отримував пенсію у розмірі 2885,78 грн щомісячно, з квітня 2015 року по серпень 2015 року 2452,91 грн щомісячно, з вересня 2015 року по листопад 2015 року 2738,70 грн щомісячно (а.с.87,96).

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, ОСОБА_1 з вересня 2019 року було призначено пенсію, яка складала з 1564,00 грн до 2200,00 грн щомісячно (а.с.101).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила суду, що заявник є її матір`ю, а померлий ОСОБА_2 - її вітчим. Мати свідка з вітчимом у 2009-2010 р.р. проживали за адресою місця реєстрації заявниці: АДРЕСА_2 . У 2010 році переїхали проживати до вітчима за адресою: АДРЕСА_1 . Такий переїзд був пов`язаний з тим, що матір вітчима хворіла та потребувала постійного догляду. Там мати з вітчимом проживали до смерті останнього, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 отримувала кошти по догляду за літньою особою, основний дохід сім`ї була пенсія вітчима.

Свідок ОСОБА_7 пояснив у судовому засіданні, що є зятем заявниці та одружений на її дочці, ОСОБА_6 . Саму заявницю та її померлого чоловіка, які проживали у місті Горлівка Донецької області, свідок знає з 2007 року. Основні витрати з утримання сім`ї ніс за свого життя ОСОБА_2 , оскільки саме він отримував заробітну плату та пенсія, а заявниця з 2007 року не працювала. Теща зі своїм чоловіком проживали за адресою: АДРЕСА_1 . До 2014 року у м.Горлівка Донецької області проживав і свідок ОСОБА_7 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 у справі №210/3705/17.

Згідно з п.2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, встановлення факту знаходження на утриманні та сумісного, постійного проживання має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що заявник та її померлий чоловік проживали разом до його смерті. Також встановлено, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом та чоловік заявника ОСОБА_1 постійно отримував пенсію у розмірі, який перевищував дохід його дружини - заявника у справі, який до того ж не був постійним, з червня 2014 року у заявниці взагалі не було ніякого доходу, тому дохід чоловіка заявника був основним доходом сім`ї та основним і постійним джерелом існування для заявниці у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.258,259,263-265,268,293, 315, 319,273,352,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження: 61022, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов. , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14099344.

Повне судове рішення складено 14 січня 2022 року.

Суддя О.М.Тимош