Постанова

Іменем України

19 травня 2022 року

м. Київ

справа № 159/3281/21

провадження № 61-1628св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

стягувач - ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ

боржник - товариство з обмеженою відповідальністю

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області в складі судді Лесика В. О. від 09 серпня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду в складі колегії суддів: Данилюк В. А., Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я. від 20 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року уповноважений представник ПФІФФ Інтернаціональ ГМБХ звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року в справі № 31 О 18/20 за позовом ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ до ТОВ «Негабарит-Сервіс» про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням вантажу при перевезенні в розмірі 23 917 Євро, 5% річних за ставкою та судових витрат.

Указує, що добровільно боржник рішення не виконав, тому в порядку статті 462 ЦПК України просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року клопотання ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ Ніколайчука Ю. В. про надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року задоволено. Надано дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Земельного суду м. Штендаль, Федеративна Республіка Німеччина, від 22 жовтня 2020 року у справі № 31 О 18/20 за позовом ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ до ТОВ «Негабарит-Сервіс» про стягнення з відповідача на користь ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ 23 917,00 Євро збитків та процентів нарахованих по ставці 5% річних за період з 09 грудня 2018 року. Вирішено питання про судові витрати.

Місцевий суд, встановивши, що стягувачем надані всі документи, які необхідні для надання дозволу на примусове виконання вишення іноземного суду, боржник був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому рішення суду підлягає виконанню на території України в силу принципу взаємності, оскільки підстави відмовити в задоволенні клопотання передбачені частиною другою статті 468 ЦПК України відсутні.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Негабарит-Сервіс» задоволено частково. Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року змінено, викладено абзац другий резолютивної частини ухвали в такій редакції: Надано дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Земельного суду м. Штендаль, Федеративна Республіка Німеччина, від 22 жовтня 2020 року у справі № 31 О18/20 за позовом ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ до ТОВ «Негабарит-Сервіс» про стягнення з ТОВ «Негабарит-Сервіс» на користь ТОВ «Негабарит-Сервіс» 23 917,00 Євро збитків та процентів нарахованих по ставці 5% річних за період з 09 грудня 2018 року, що еквівалентно 729 468,50 грн. У решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, змінюючи ухвалу суду першої інстанції, зазначив про те, що місцевий суд не врахував вимоги ЦПК України щодо стягнення боргу в іноземній валюті, у зв`язку із чим судове рішення в резолютивній частині підлягає зміні з зазначенням суми боргу в національній валюті.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У січня 2022 року ТОВ «Негабарит-Сервіс» звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, а саме суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про витребування та дослідження доказів учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Указує, що дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду було надано без доказів належного повідомлення боржника про дату, час і місце розгляду справи іноземним судом.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У травні 2022 року ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «Негабарит-Сервіс», у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, зо касаційна скарга не містить підстав для скасування судових рішень, прийнятих у справі, оскільки ці рішення є законними та обгрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу

№ 159/3281/21 з Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що рішенням Земельного суду м. Штендаль Федеративної Республіки Німеччини від 22 жовтня 2020 року (його перекладу) встановлено, що воно набрало законної сили 11 грудня 2020 року і є заочним. Отримано позивачем 02 листопада 2020 року та відповідачем 12 листопада 2020 року. У відповідності із даним рішенням з ТОВ «Негабарит-Сервіс» на користь позивача стягнуто 23 917 Євро, а також проценти за ставкою 5% річних за період з 09 грудня 2018 року.

Копія рішення суду, його переклад з німецької мови на українську здійснено перекладачем, що підтверджено нотаріально. Про те, що це офіційний документ, ухвалений зазначеним судом, свідчить апостиль від 16 березня 2021 року.

При розгляді справи у Земському суді м. Штендаль Федеративної Республіки Німеччини боржнику було відомо, про що свідчать відповідні документи приєднані до клопотання.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (стаття 462 ЦПК України).

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України (стаття 468 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суди встановили, що стягувачем подано всі документи, які необхідні для виконання рішення іноземного суду, рішення іноземного суду підлягає виконанню на території України в силу принципу взаємності, відсутні підстави для відмови в задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Боржник був належним чином повідомлений про процес, що підтверджується копією повідомлення про вручення листа 03 серпня 2020 року, підписане ОСОБА_1 , директором боржника. За таких обставин, апеляційний суд обґрунтовано змінив ухвалу суд першої інстанції та частково задовольнив клопотання.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанова апеляційного суду ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу

Керуючись статтями 400 та 410, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області 09 серпня 2021 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову Волинського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун