Справа № 367/5049/20
Провадження №2-сз/367/5/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

07 лютого 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шульги Ю.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок злочину,-

в с т а н о в и в :

26 січня 2022 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок злочину - задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень; стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 30 204 (тридцять тисяч двісті чотири) гривні; стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 20 копійок; стягнуто із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1500 (одна п`ятсот) гривень; стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь держави судовий збір в розмірі 317 (триста сімнадцять) гривень 14 копійок. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

27 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шульга Ю.В. звернувся до суду із заявою про стягнення із відповідачів на користь позивача понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката Шульги Ю.В. в розмірі 9000 гривень та адвоката Целуйко Г.О. в розмірі 5000 гривень, а всього 14 000 гривень.

Суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не вбачав необхідності у виклику сторін у судове засідання.

Дослідивши рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2022 року та матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

16 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Шульгою Юрієм Васильовичем укладено договір №16/11/2020 про надання правової допомоги (а.с. 108).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (Акт наданих послуг) від 27.01.2022, а також квитанцій №0875006 від 17.12.2021 та №0875007 від 26.01.2022, сплатила адвокату Шульзі Ю.В. грошові кошти в розмірі 9000 гривень за надання правничої допомоги.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі N 756/2114/17, "при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України", від 10 грудня 2009 р. у справі "Гімайдуліна і інші проти України", від 23 січня 2014 р. у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 р. у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зазначеній вище постанові Верховний Суд зменшив розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2020 у справі N 922/2869/19 зазначено: "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" та може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для "конкретної справи" (пункт 4.16. постанови Верховного Суду від 30.11.2020 у справі N 922/2869/19).

Часткова відмова стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають право не присуджувати витрати на професійну правничу допомогу, що узгоджується з висновками об`єднаної палати (пункт 4.16. постанови Верховного Суду від 30.11.2020 у справі N 922/2869/19).

Як видно із рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі № 367/5049/20, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Представник позивача в даній заяві просить стягнути витрати на правову допомогу, надану ним позивачу, в розмірі 9000 гривень, а також витрати позивача на правову допомогу, надану адвокатом Целуйко Г.О. на стадії розгляду кримінального провадження.

Проте, із долучених: квитанції щодо оплати послуг адвоката від 21.06.2017 в сумі 5000 гривень, копії ордеру та угоди (а.с., а.с.38, 50, 50 зворот) не вбачається, у якій саме справі адвокат Целуйко Г.О. надавала правову допомогу позивачу. Враховуючи зазначене, суд визнає вказані докази неналежними, та відмовляє в частині стягнення витрат позивача на правову допомогу, надану адвокатом Целуйко Г.О.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, надану позивачу адвокатом Шульгою Ю.В., в розмірі 9000 гривень, суд зазначає, що згідно із ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на правову допомогу необхідно покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві (з уточненнями) позивач просила: стягнути на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму коштів в розмірі 43 604,00 грн., та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів в розмірі 200 000,00 грн., а саме: з ПАТ "HACK "ОРАНТА" підлягає стягненню сума шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої позивачки (за вирахуванням франшизи) у розмірі 43 094,00 грн., та моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 2 180,20 грн.; з ОСОБА_2 підлягає стягненню в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 510,00 грн., та в якості відшкодування завданої моральної шкоди сума коштів у розмірі 197 819,80 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 січня 2022 року, стягнуто із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень; стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 30 204 (тридцять тисяч двісті чотири) гривні; стягнуто із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 20 копійок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у загальному розмірі 6660 гривень. При цьому, із відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5319 гривень, а з відповідача ПАТ «HACK «ОРАНТА» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1341 гривня.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шульги Ю.В. задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5319 (п`ять тисяч триста дев`ятнадцять) гривень.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1341 (одна тисяча триста сорок одна) гривня.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук