Провадження № 2/761/5306/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Загірній Л.П.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення повноважень та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Наказом Міністерства інфраструктури України № 159-о від 24.10.2016 р. позивача було звільнено з посади начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 та покладено виконання обов`язківначальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 05.11.2016 р. на позивача. На підставі особистої заяви та подання Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ»), на наказом Міністерства інфраструктури України № 78-о від 13.07.2017 р. позивача було призначено з 14.07.2017 р. начальником Бердянської філії підприємства. 05.08.2021 р. за наказом Міністерства інфраструктури України № 50-ос повноваження ОСОБА_1 було припинено з 06.08.2021 р. за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України на підставі відповідного подання в.о. голови ДП «АМПУ». Позивач вважає зазначене рішення та відповідно наказ про звільнення неправомірним, виданим всупереч чинному законодавству України. На день звільнення позивач був працевлаштований в ДП «МАПУ» на умовах постійного трудового договору, без будь - яких особливих (окрім передбачених КЗпП України) умов, укладання окремих трудових угод (контрактів) тощо, а відтак на такі відносини розповсюджуються положення, вимоги та гарантії, передбачені КЗпП України. Так, звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України застосовується до посадових осіб господарських товариств , яким ДП «АМПУ» не являється, а позивач, відповідно до даної норми права, не є спеціальним суб`єктом. Крім того, у назву даної норми, так і в її зміст закладені певні особливості розірвання трудового договору з працівником, який є посадовою особою. При цьому поняття «розірвання трудового договору» та «припинення повноважень посадової особи не є ідентичними. Разом з тим, про існування будь - якого розпорядчого документу Міністерства інфраструктури України, як органу управління Державним підприємством саме про припинення повноважень позивача, що б унеможливило подальше виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, не відомо. За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства інфраструктури України «Про припинення повноважень керівника Бердянської філії державного підприємства «адміністрація морських портів України (адміністрації Бердянського морського порту)» № 50-ос від 05.08.2021 року; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України; рішення в частині поновлення на роботі визнати таким, що підлягає негайному виконанню.

Провадження у справі було відкрито 27.09.2021 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником ДП «Адміністрація морських портів України» направлено в адресу суду відзив на позов де зазначено наступне. Пунктом 1 розділу 1 Статуту ДП «АМПУ» визначено, що підприємство є державним унітарним підприємством, яке діє, як державне комерційне підприємство, та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (Уповноважений орган управління). Відповідно до п. 39,41 Статуту, управління підприємством здійснює Голова Підприємства . Голова підприємства самостійно, в межах своєї компетенції, вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, які відносяться до законодавством України та/або Статутом до компетенції наглядової ради ДП «АМПУ» та/або Уповноваженого органу управління. Відповідно до п. 46 Статуту посадовими особами Підприємства, серед інших, є керівники відокремлених підрозділів Підприємства (філій). Філії очолюють начальники, які призначаються на посаду та звільняються з посади Уповноваженим органом управління за поданням голови Підприємства. Аналогічна норма закріплена у п. 5.1 Положення про Бердянську філію ДП «АМПУ», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 28.05.2019 р. № 404. Пункт 5 ч. 41 КЗпП України розповсюджується на сферу трудових відносин та може застосовуватись до всіх підприємств в тому числі і державних, та застосовуються до звільнення посадових осіб не лише господарських товариств, а також до звільнення посадових осіб будь - якої іншої організаційно-правової форми юридичної особи. 01.06.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» відповідно до підпункту 1 пункту 1 частину першу статті 41 КЗпП України доповнено пунктом 5 - припинення повноважень посадових осіб. Отримавши можливість припинити повноваження посадової особи без зазначення причин, власники водночас зобов`язані виплатити такому працівнику вихідну допомогу в розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Відповідні зміни внесені у ст. 44 КЗпП України. Отже, під час розгляду справи щодо розірвання трудового договору за п. 5 ст. 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом, який за установчими документами юридичної особи приймає рішення щодо розірвання трудового договору за п. 5 ст. 41 КЗпП України, процедури прийняття такого рішення. Саме Міністерство інфраструктури України, відповідно до Статуту державного підприємства, має повноваження на призначення та звільнення начальників філій. Таким чином, звільнення позивача з роботи відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Позивач ОСОБА_1 не скористався правом надати відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Адміністрація морських портів України.

Так, наказом Міністерства інфраструктури України № 78-о від 13.07.20217 р. ОСОБА_1 14.07.2017 р. призначено на посаду начальника Бердянської філії державного підприємства «адміністрації морських портів України» адміністрації Бердянського морського порту».

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021 р. Міністерством інфраструктури України винесено наказ № 50-ос «Про припинення повноважень керівника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту).

Зазначеним наказом припинено повноваження ОСОБА_1 , начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Бердянського морського порту), звільнивши його з роботи 06 серпня 2021 року, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Підстава: подання в.о. голови державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 03.08.2021 року № 10/10-01-12-40.

ОСОБА_1 вважає такий наказ незаконним, а тому просить суд захистити його права шляхом, вказаним у позовній заяві.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 р. № 1255-VII, який набрав чинності 01 червня 2014 року, доповнено пунктом 5 статтю 41 КЗпП України, а саме: крім підстав, передбачених статтею 40 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у разі припинення повноважень посадових осіб.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», відповідно до п. 1 Статуту, є державним унітарним підприємством і діє, як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04 березня 2013 року № 133»Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (Статут Підприємства, затвердженій наказом Міністерства інфраструктури України від 17.05.2013 р. № 301 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 р. № 288).

Відповідно до п. 46 Статуту, посадовими особами підприємства є, зокрема, Голова Підприємства, керівники відокремлених підрозділів Підприємства (філій, представництв, відділень та інших відокремлених підрозділів).

Керівництво філією, як це вбачається з п. 46 Статуту Підприємства та положення про Бердянську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 404 від 28.05.2019 р., здійснюється начальником Філії, який призначається на посаду і звільняється з посади Уповноваженим органом управління за поданням Голови Підприємства.

Поняття «посадова особа» визначено в ГК України у відношенні посадових осіб підприємств, у тому числі заснованих на державній формі власності (державних підприємств). Зокрема, відповідно до частини першої статті 63 ГК України одним із видів підприємств є державне підприємство, що діє на основі державної власності.

Згідно з частиною третьою статті 65 ГК України керівник підприємства, головний бухгалтер, член наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

До категорії «посадових осіб» у розумінні пункту 5 статті 41 КЗпП України можна також віднести, зокрема працівників, визначених як «посадові особи» в статті 2 Закону України «Про державну службу», в статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», та як «службові особи» у примітці до статті 364 Кримінального кодексу України. Терміни «посадова особа» та «службова особа» є синонімічними. До останніх, зокрема належать: особи, які обіймають постійно або тимчасово на підприємствах, установах або організаціях незалежно від форми власності посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням. Посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації. Посадова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини (наприклад, право прийняття та звільнення працівників, застосування дисциплінарних чи адміністративних стягнень тощо). Адміністративно-господарські обов`язки передбачають наявність повноважень з управління і розпорядження майном підприємства, забезпечення контролю за господарськими операціями.

Отже, ДП «Адміністрація морських портів України» є створеною державою юридичною особою, яке здійснює господарську діяльність із метою отримання прибутку та діє на підставі статуту, яка визначила керівника Філії посадовою особою підприємства, яка здійснює організаційно-розпорядчі обов`язки, отже таку особу можна звільнити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Аналогічні висновки зроблені в постановах Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 р. у справі № 761/21008/18-ц та від 26.02.2020 р. у справі № 310/2428/18.

Вищенаведене спростовує доводи позивача щодо неможливості застосування з метою звільнення положень п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

З іншого боку, на глибоке переконання суду, і такий висновок напрошується з аналізу норм ст.ст. 40,41 КЗпП України, передумовою для звільнення працівника з підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, є прийняття рішення уповноваженим органом про припинення повноважень.

Отже, рішення про розірвання трудового договору приймається у зв`язку із прийняттям рішення про припинення повноважень керівника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Разом з тим, матеріали справи не містять розпорядчого документу Міністерства інфраструктури про припинення повноважень ОСОБА_1, як начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Зважаючи на викладене, суд не може покласти в основу рішення доводи представника відповідача викладені у відзиві, щодо дотримання процедури прийняття рішення про звільнення.

Положеннями ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог чинного законодавства, права позивача порушено та підлягають поновленню шляхом визнання наказу № 50-ос «Про припинення повноважень керівника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту) від 05.08.2021 р. незаконним, його скасування та поновлення ОСОБА_1 на посаді.

При цьому, зважаючи на положення ст. 13 ЦПК України, якими передбачено обов`язок суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, питання про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вирішується, оскільки такі вимоги не заявлялись.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України Суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352,354,430 ЦПК України, ст. 41 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення повноважень та поновлення на роботі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства інфраструктури України № 50-ос «Про припинення повноважень керівника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Бердянського морського порту) від 05.08.2021 р.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України (адміністрація Бердянського морського порту).

Стягнути з Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст. ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: