ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2022 року

м. Харків

справа № 629/1063/21

провадження № 22-ц/818/1606/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року, постановлене під головуванням судді Попова О.Г., в залі суду в місті Лозова, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком та вивезення твердих побутових відходів у розмірі 59382,57 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року позовні вимоги Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у сумі 59382,57 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якому просив переглянути і скасувати заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року та направити справу для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що у зв`язку з тим, що оскаржуване рішення ухвалено за його відсутності, оскільки йому не було відомо про розгляд цивільної справи, він був позбавлений можливості надати до суду докази на спростування обставин на які посилається позивач. Крім того, зазначає, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності договірних відносин між Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 та надання йому послуг за вказаним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 регулярно користувався послугами з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів, але оплату, як споживач зазначених послуг, проводив не у повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Лозівської міської ради Харківської області «Про створення комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області з метою якісного забезпечення міста житлово-комунальними послугами було створено вищезазначене підприємство (а.с. 11).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29) та є споживачем послуг з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком та вивезення твердих побутових за вказаною адресою та абонентом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області.

З довідки, виданої Лозівському міськрайонному суду Харківської області Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, вбачається, що станом на 01 жовтня 2020 року, за адресою АДРЕСА_1 , укладено договори реструктуризації заборгованості за комунальні послуги, а саме: з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.1997 року по 30.09.2020 року, з опалення за період з 01.01.1996 року по 30.09.2020 року, з утримання житла та управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2002 року по 30.09.2020 року та з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.01.2009 року по 30.09.2020 року (а.с. 8).

З договору № 4361 від 19 жовтня 2020 року укладеного між Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 74148,01 грн. за 60 місяців з дня складання договору. Щомісячна сума погашення заборгованості складає 1235,80 грн. (а.с. 5).

З договору № 1456 від 19 жовтня 2020 року укладеного між Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість за послуги з вивезення ТПВ в розмірі 1498,52 грн. за 60 місяців з дня складання договору. Щомісячна сума погашення заборгованості складає 24,98 грн. (а.с. 6).

З договору № 2867 від 19 жовтня 2020 року укладеного між Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість за послугу з утримання будинків та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком в розмірі 18367,52 грн. за 60 місяців з дня складання договору. Щомісячна сума погашення заборгованості складає 306,13 грн. (а.с. 7).

Оплата за житлово-комунальні послуги здійснювалась відповідачем не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Як на підставу позовних вимог Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області посилалось на те, що ОСОБА_1 регулярно користувався комунальними послугами у повному обсязі, однак оплату проводив частково. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованість за послуги з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у сумі 59382,57 грн. та витрат по сплаті судового збору 2270,00 грн., а всього 61652,57 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 2,3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону ; затвердження норм споживання комунальних послуг.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з вимогами ст. 162 Житлового кодексу Української РСР строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29), тобто є споживачем послуг з централізованого опалення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком та вивезення твердих побутових за вказаною адресою та абонентом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області.

Сторонами не заперечується те, що оплата комунальних послуг відповідачем здійснювалась не в повному обсязі.

Заборгованість відповідача за теплопостачання за період з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2020 року становить 47746,37 грн., за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком за період з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2020 року становить 10865,03 грн. та за вивіз ТПВ з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2020 року становить 771,17 грн.

Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем суду не надано.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання відповідача на те, що позивачем по справі не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження договірних відносин між Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 не грунтуються на законі.

Відповідно із вищезазначеним споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18.

Крім того, доводи апелянта про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області було надано комунальні послуги ОСОБА_1 , - спростовуються наявними у справі доказами. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29) та є абонентом позивача.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Посилання апелянта на те, що йому не було відомо про розгляд цивільної справи також не приймається колегією суддів, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом (а.с. 30); справа призначена до розгляду.

З наявних в матеріалах справи поштових повідомлень вбачається, що суд першої інстанції направляв позивачу судові повістки за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , яка зазначена і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 (а.с. 38). Тому підстав вважати, що позивач не був належним чином повідомлений немає.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не мав права ухвалювати заочне рішення, оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, - спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином заочне рішення судом ухвалено у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова