Справа № 676/1549/20
Номер провадження 2/676/81/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А. В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю прокурора Гаврилюк Ю.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільсьий справу за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури до Китайгородської сільської ради, ОСОБА_1 про визнанння незаконним та скасування рішення Колодіївської сільської ради та зобов`язання повернути земельну ділянку, -

встановив:

заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Китайгородської сільської ради, ОСОБА_1 про визнанння незаконним та скасування рішення Колодіївської сільської ради та зобов`язання повернути земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що рішенням Колодіївської сільської ради 5 скликання від 25.01.2008 р. «Про передачу земельних ділянок у власність» ОСОБА_1 передано безоплатну у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,4 га, яка розташована на території Колодіївської(Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів. 17.05.2012 р. управлінням Держкомзему у Кам`янець - Подільському районі на підставі заяви ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0117. 09.03.2012 р. на підставі рішення сесії Колодіївської сільської ради №8 від 25.01.2008 р. розроблено технічну документацію із землеустрою та надано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,25 га з кадастровим номером :01:001:0117 у власність ОСОБА_1 . В подальшому, державним реєстратором Павлунишеною М.О. зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку номер запису про право власності 17397488 па підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32330597. Вказане рішення Колодіївської сільської ради прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконними та скасуванню з наступних підстав. До відведення у власність відповідачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, органи місцевого самоврядування мали в своєму складі землі водного фонду (ставок). Згідно рішення Колодіївської сільської ради № 8 від 25.01.2008 передано у власність земельну ділянку, площею 1,40 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с.Колодіївка Кам`янець-Подільського району. Відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі, категорія вказаної земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Разом з тим, за результатами опрацювання даних із Публічної кадастрової карти України, матеріалів геозйомки, перевірки Дуржгеокадастру у Хмельницької області та враховуючи картографічні матеріали Колодіївської сільської ради на вказаній земельній ділянці розташований ставок, площею 0,38 га, та лісонасадження. Вказаний ставок був там розташований і на момент передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 . Згідно кадастровою плану, виготовленого ПП «Проектбуд» в 2010 р. та експлікації угідь згідно форми 6-зем, водні об`єкти та лісові насадження на вказаній земельній ділянці відсутні, вид угідь - рілля. Однак, на схемі виготовленій інженером-геодезистом вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0117 розташований водний об`єкт - ставок. Встановлено, що відповідно до програми ОСОБА_2 станом на 2010 рік за орієнтованим місцем розташування земельної ділянки розташований водний об`єкт та лісові насадження. Крім того, наявність па території земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0117 водного об`єкта - ставка, на момент передачі її у власність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями старости с. Колодіївка та поясненнями місцевих жителів. Таким чином, цільове призначення спірної земельної ділянки не відповідає вимогам закону та має відноситися до земель загального користування, зайнятих штучною водоймою (ставком), що відносяться до земель водного фонду. За таких обставин, Колодіївською сільською радою порушено порядок встановлення цільового призначення земельної ділянки, оскільки в силу вимог ст.58 Водного кодексу України землі, зайняті водоймами, мають бути віднесені до категорії земель водного фонду. Наявність зареєстрованого права на спірну земельну ділянку, як земельну ділянку для ведення особистого господарства, порушує встановлений ст. 5 ЗК України принцип раціонального використання землі та створює загрозу для її охорони як земель водного фонду. Рішення Колодіївської сільської ради № 8 від 25.08.2008 р. «Про надання земельної діляники у приватну власність» ОСОБА_1 площею 1,4 га суперечить законодавству, порушує інтереси держави, що згідно зі ст.ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 Земельного кодексу України та є підставою для визнання його незаконним та підлягає скасуванню в частині спірної земельної ділянки в судовому порядку. Місцевій прокуратурі про наявність порушень вимог земельного законодавства при видачі спірного рішення Колодіївської сільської ради стало відомо лише у 2019 р. при здійсненні моніторингу Публічної кадастрової карти України. Встановлення факту належності спірної земельної ділянки до земель водного фонду, стало можливим після проведення геозйомки, витребування матеріалів землевпорядної документації в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» з міськрайонного управління в Кам`янець-Подільському районі Головного управління Держгеокадасгру в Хмельницькій області 22.08.2019 р. та її аналізу прокуратурою. Нездійснення позивачем протягом тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не звернення до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу після звернення до відповідача, надає право прокурору на звернення до суду даним позовом. Прокурор просить суд винести рішення яким: визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, поновити строк позовної давності для звернення з даною позовною заявою; визнати незаконним та скасувати рішення сесії Колодіївсг.кої сільської ради №8 від 25.01.2008 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» згідно якого ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,40 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Колодіївської сільської ради Китайгородської ОТГ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути в комунальну власність земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0117, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту с. Колодіївка Кам`яиець-Подільського району, сплачені суми судового збору стягнути з відповідачів на рахунок прокуратури Хмельницької області.

Представник Китайгородської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Відповідач в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що спірну земельну ділянку йому правомірно надала сільська рада оскільки він скористався своїм правом на отримання безоплатно земельної ділянки, на той час іншої ділянки не було, а тому йому запропонували надати спірну ділянку. Ним добровільно сплачено адміністративний штраф за наслідками перевірки проведеної управлінням Держгеокадастру.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Колодіївської сільської ради 5 скликання від 25.01.2008 р. «Про передачу земельних ділянок у власність» ОСОБА_1 передано безоплатну у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,4 га, яка розташована на території Колодіївської(Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів.

17.05.2012 р. управлінням Держкомзему у Кам`янець-Подільському районі на підставі заяви ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0117. 09.03.2012 р. на підставі рішення сесії Колодіївської сільської ради №8 від 25.01.2008 розроблено технічну документацію із землеустрою та надано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,25 га з кадастровим номером :01:001:0117 у власність ОСОБА_1 . При наданні у приватну власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , проект землеустрою розроблявся ПП «Проектбуд» (с. 19-32) у 2010 році. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданої документації із землеустрою управлінням Держкомзему у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області(а.с.35) вказано, що надана документація відповідає чинному земельному законодавству та та «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею(в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі. Відповідно до експлікації угідь згідно форми 6-зем 1,25 га земельної ділянки складає рілля.
В подальшому, 09.11.2016 р. державним реєстратором Павлунишеною М.О. зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку номер запису про право власності 17397488 па підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32330597.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України).
Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Порушення порядку встановлення та зміна цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до ст.21 Земельного кодексу України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмова в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо (ст.19 Земельного кодексу України).
До земель водного фонду належать, землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (стаття 58 Земельного кодексу України та стаття 4 Водного кодексу України).
Таким чином, до земель водного фонду України відносяться зокрема землі, зайняті іншими водними об`єктами, болотами.
Згідно з частиною 2 статті 3 ВК України до водного фонду України належать поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки ( річки, струмки); штучні водойми ( водосховища, ставки) і канали, інші водні об`єкти.
Тобто ставок є штучно створеним природним об`єктом та передача його у власність законодавством не передбачена.
Статтею 1 ВК України визначено, що болото-це надмірно зволожена земельна ділянка із застояним водним режимом і специфічним рослинним покривом.
Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.
У відповідності до пункту ґ частини четвертої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Частиною четвертою статті 59 ЗК України визначено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.
Закон обмежив безоплатне передання у приватну власність земельних ділянок водного фонду випадком такого передання замкнених природних водойм загальною площею до 3 га (частина друга статті 59 ЗК України).
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим; розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95 с18).
В силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що ділянки належать до водного фонду, набуття приватної власності на них є неможливим. Зайняття особою земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452 цс 18, пункт 71).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, а саме даних із Публічної кадастрової карти України, матеріалів геозйомки, матеріалів перевірки Держгеокадастру у Хмельницькій області та враховуючи картографічні матеріали Китайгородської сільської ради на земельній ділянці з кадастровим номером :09:010:0002 розташований ставок площею 0,388га. Зазначений ставок був розташований на спірній земельній ділянці на момент передачі даної земельної ділянки в власність ОСОБА_1 .
За відомостями з програми Google Earth Pro, станом на 2010 рік за орієнтовним місцем розташування спірної земельної ділянки розташований водний об`єкт. Із схеми, виготовленої інженером-геодезистом ОСОБА_3 , вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0117 розташований ставок площею 0,3880 га(а.с.52).
Із листа Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2019 року вбачається, що за результатами вивчення інформації щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0117, розміщеною на Публічній кадастровій карті України, встановлено, що вказаній земельній ділянці розташований ставок, площею 0,3880 га.
Дослідженим в судовому засіданні оригіналом карти села, яка використовується Китайгородською ОТГ з 1996 року по теперішній час, а іншої карти села не існує, підтверджується, що на спірній земельній ділянці міститься відмітка про болотисту місцевість, копія з карти приєднана прокурорм доматеріалів справи(а.с.81).
За поясненнями свідка ОСОБА_4 , на спірній земельній ділянці розташовувався ставок, болота, в 1980 роках радгоспом викопано ставок для власних потреб, який функціонує і по теперішній час. Факт існування ставка на ділянці відповідача на час передачі йому у власність земельної ділянки підтверджується також письмовими поясненнями мешканців села Колодіївка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.39). Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 на момент передачі земельної ділянки у власність згідно картографічних матеріалів на спірній земельній ділянці були заболочені землі які не можливо передавати у приватну власність як рілля. З наданих суду прокурором доказів видно, що спірна земельна ділянка межує із іншою земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0056, яка відноситься до земель водного фонду(а.с.102), на межі цих земельних ділянок знаходиться гідроспоруда(а.с. 125-127).
Факт розміщення на спірній земельній ділянці водного об`єкту також підтверджується матеріалами перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності проведеної уповноваженими посадовими особами Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в жовтні 2019 р.: актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 08.10.2019 р.(а.с.45-46), актом обстеження земельної ділянки від 02.12.2019 р.(а.с.47), приписом від 02.12.2019 р.(а.с.128), розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням(а.с.129), протоколом про адміністративне правопорушення від 02.12.2019 р.(а.с.130-131), копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.12.2019 р.(а.с.132-133).
Доказів спростовуючих зазначені обставини відповідачем суду не надано, не встановлено їх і судом під час розгляду справи.
Зважаючи на вищезазначене, під час відведення у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0117 ОСОБА_1 порушено порядок встановлення її цільового призначення, оскільки в силу вимог статті 58 ЗК України спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду.
З огляду на положення статті 58 ЗК України, розташування спірної земельної ділянки унеможливлює її передачу у приватну власність.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновок, що «рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 50). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.
Виходячи з викладеного вимоги щодо визнання незаконним та скасувати рішення сесії Колодіївської сільської ради №8 від 25.01.2008 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» згідно якого ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,40 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Колодіївської сільської ради Китайгородської ОТГ не є ефективним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновок, що «визнання недійсним державного акта також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 94)».
Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішення сільської ради слід відмовити в зв`язку з обранням неналежного способу захисту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновок, що «набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою».
За змістом статті 388 ЦК України якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, власник має право витребувати це майно від набувача.
Встановивши підстави вважати рішення сесії Колодіївської сільської ради №8 від 25.01.2008 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» згідно якого ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,40 га, для ведення особистого селянського господарства таким, що не відповідає положенням чинного законодавства, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про повернення спірної земельної ділянки, а тому слід задоволити вимогу прокурора та повернути в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельну ділянку площею 1,25 га, яка виділена ОСОБА_1 згідно вищевказаного рішення, кадастровий номер :01:001:0117, що розташована за межами населеного пункту с.Колодіївка Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
За статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Оскільки, сесія Колодіївської сільської ради Китайгородської ОТГ(правонаступником якої є Китайгородська сільська рада), як орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, видав незаконне рішення та в порушення вимог чинного законодавства передала у власність земельну ділянку комунальної власності, що належать до земель водного фонду, а тому виступає в якості відповідача у спірних правовідносинах. Протиправне надання в приватну власність земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду, для ведення особистого селянського господарства грубо порушує інтереси держави у сфері використання земельних ресурсів, а тому з даним позовом звергається прокуратура, яка набуває статусу позивача.
Представник відповідача Китайгородської сільської ради позов визнав, про що вказав неодноразово в своїх листах до суду(а.с.75, 101, 115).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13,76,81,82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 19, 21, 58, 59, 83, 152 ЗК України, ст. 388 ЦК України,
ухвалив:

позов задовольнити частково.

Повернути в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельну ділянку площею 1,25 га, яка виділена ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:001:0117, що розташована за межами населеного пункту с.Колодіївка Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (, місцезнаходженя: провул. Військоматський, 3, м. Хмельницький, 29005) судовий збір в розмірі 2102,00 грн. судового збору.
На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 23.05.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В