Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/924/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

представника позивача

адвоката Драченко В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Драченка В.В., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02.08.2003 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 1031, який розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.08.2021 у справі № 712/2763/21.

За час перебування у даному шлюбі у них народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено, 25.08.2021 рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі № 711/2764/21 стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.04.2021.

Позивач також вказує, що 09.01.2022 він досягнув свого повноліття і на даний час навчається у Черкаському державному бізнес-коледжі на 1 курсі, денної форми навчання, за освітньою програмою «Маркетинг». На даний час він продовжує проживати з матір`ю.

Разом з тим, після досягнення повноліття, батько відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання сина (позивача), який продовжує навчання, а коштів, які надає матір, недостатньо йому для забезпечення нормального рівня життя.

Крім того, повідомляє суд про те, що сторона позивача вже понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. та у випадку затягування відповідачем судового процесу або ініціювання апеляційного оскарження очікує понести ще 3000,00 грн.

На підставі викладеного вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.02.2022 і до закінчення навчання у Черкаському державному бізнес-коледжі, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання, а також судовий збір стягнути з відповідача на користь держави.

Ухвалою суду від 24.03.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Надано строк для подання сторонами заяв по суті справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. 11.05.2022 представником позивача адвокатом Драченком В.В. подано до суду письмову заяву від 11.05.2022 про розгляд справив без участі сторони позивача.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Драченко В.В. підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до позовної заяви. Крім того, зазначив, що позивач доходів не має, працювати не може з-за навчального курсу і потребує відповідного утримання.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги про стягнення з нього на користь сина аліментів на час навчання останнього. Разом з тим, заперечував проти стягнення з нього судових витрат, оскільки, як вказує, він не ініціював даний позов. При ухваленні рішення за результатами розгляду даної справи просив врахувати ту обставину, що він є працездатним, не є особою з інвалідністю і на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, але підтвердження відсутнє.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився позивач ОСОБА_2 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області у книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 110 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Батьками зазначено: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 . Спір про батьківство відсутній.

За відомостями довідки № 457 від 30.08.2021, яка видана директором Черкаського державного бізнес-коледжу Кукліним О., - ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання в Черкаському бізнес-коледжі, закладі вищої освіти, за освітньою програмою «Маркетинг» (спеціальністю: 075 «Маркетинг», галузь знань 07 Управління та адміністрування) на І курсі за рахунок коштів державного (регіонального) бюджету. Термін навчання: 01 рік 10 місяців, з 01.09.2021 по 30.06.2023.

Згідно з даними довідки № 5523937 від 16.10.2020, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, як вказує сам позивач, за місцем реєстрації його матері.

Відповідачем не були спростовані доводи позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що самостійно останній не може матеріально забезпечити своє належне існування та навчання, враховуючи, що він навчається на денній формі навчання та влаштуватись на роботу не має можливості з-за графіку навчального курсу, самостійних доходів не має. При цьому, як вказує сам відповідач, він є працездатною особою та має можливість утримувати сина, сплачуючи відповідні аліментні платежі.

За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені СК України.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За нормами статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є одним із способів захисту його інтересів, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати його, хоча він і досяг повноліття, проте продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такої правової позиції дотримується КЦС у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі № 635/1139/17.

Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 по справі №635/1139/17.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище сина/дочки; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

До того ж, суд враховує ту обставину, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки хоча і перебуває, як вказує, на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, незважаючи на відсутність документального підтвердження, але є працездатною особою і може працювати та, відповідно отримувати доходи. Крім того, відповідач сам не заперечує матеріально підтримувати свого сина.

Судом під час вирішення спору встановлено, що позивач, будучи повнолітнім, проживає з матір`ю. Сам відповідач підтвердив даний факт, а також те, що він добровільно не надавав матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. При цьому, й сам відповідач, про що зазначив і у судовому засіданні, усвідомлює його обов`язок утримувати сина і фактично не заперечує проти цього.

Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову у частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат.

При цьому, стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 120-02 від 08.02.2022, ордер адвоката серії СА № 1025849 від 09.02.2022, акт № 1 наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги № 120-02, рахунок на оплату № 148 від 09.02.2022 на суму 2000,00 грн. та квитанцію №0.0..1 від 09.02.2022 про оплату гонорару адвоката, відповідно до акту наданих послуг №1 від 09.02.2022 до договору про надання правової допомоги № 120-02 від 08.02.2022.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката задовольнити у повному обсязі. На думку суду, такий розмір витрат є доведеним та співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката судом не встановлено, незважаючи на позицію відповідача, який просив в цій частині відмовити.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у сумі 992,40 грн., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 131, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 353, 430 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.02.2022 року на період навчання і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 992грн. 40коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13.05.2022.

Головуючий: С. М. Позарецька