Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3704/21
Провадження №: 2/332/369/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2022 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення грошових коштів (інфляційних витрат та 3% річних в порядку ст.. 625 ЦК України), -
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 року у справі № 2-577/2010 з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу за договором позики від 02.04.2009 року у розмірі 114565 гривень 50 копійок, суму сплачених судових витрат: держмита в розмірі 1146 гривень та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 252 гривні, а всього 115 963 гривень 50 копійок.
Рішення Хортицького районного суду м. Запорiжжя та Заводського районного суду м. Запорiжжя перебували на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу, проте виконання рішень відбувалося без примусової реалізації майна боржника, у зв`язку з тим що ОСОБА_2 самостійно вносив кошти на рахунок приватного виконавця у період з 16 липня 2021 року по 02 серпня 2021 року. Таким чином 02.08.2021 року судові рішення були виконані у повному обсязі, виконавчі провадження закінчені, обтяження майна боржника припинені. У зв`язку із тривалим періодом виконання рішення суду позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.05.2020 року по 30.06.2021 року в сумі 15956,66 грн.

09.12.2021 року позивач надала заяву про збільшення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що на час подання позовної заяви, не вірно було розраховано сукупний індекс інфляції, через невірне округлення числа 1,155104 до сотих 1,1, хоча насправді, за правилами щодо округлення числа до сотих виходить 1,16. А отже, сума інфляційних втрат за період з 01.05.2020 року по 30.06.2021 року складає 188584,16 грн. У зв`язку із викладеним, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 22914,47 грн., з яких 18854,16 грн. інфляційні втрати за період та 4060,31 грн. 3% річних за період часу з 01.05.2020 по 30.06.2021 року, та судові витрати в розмірі 908 грн. судового збору.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 року у справі № 2-577/2010 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу за договором позики від 02.04.2009 року у розмірі 114565 гривень 50 копійок, суму сплачених судових витрат держмита в розмірі 1146 гривень та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 252 гривні, а всього 115 963 гривень 50 копійок (а.с.8). У зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 рішення суду у добровільному порядку, за період з квітня 2017 року по квітень 2020 року виникла заборгованість 3 % річних в сумі 10602,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі 30359,85 грн., суму вказаної заборгованості було стягнуто з відповідача згідно заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2020 року у справі № 337/1768/20 (а.с.9-10).

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької Крістіни Олександрівни перебували виконавчі провадження: ВП № 65308351 відкрите на виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя № 2-577/10 та ВП № 65198762 відкрите на виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя № 337/1768/20, проте виконання рішень відбувалося без примусової реалізації майна боржника, у зв`язку з тим що ОСОБА_2 самостійно вносив кошти на рахунок приватного виконавця у період з 16 липня 2021 року по 02 серпня 2021 року. Таким чином судові рішення були виконані у повному обсязі. 02.08.2021 року приватним виконавцем Білецькою К.О. було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень № 65308351 та № 65198762 у зв`язку з повним виконанням (а.с.14,15).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підстави та порядок та правова природа нарахування 3% річних визначені у Правовій позиції Верховного Суду України від 26 квітня 2017 р по справі №3-1522гс16, в якій зазначено:

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер вiдповiдних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляцiйних втрат на суму боргу та 3 % рiчних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Адже інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення зобов`язання може полягати, як у вчиненні дії, тобто виконання зобов`язання не в повному обсязі або з порушенням строків, або неналежним чином, так і бездіяльності, яка полягає у невиконанні зобов`язання.

У зв`язку із тривалим періодом виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2020 року у справі № 337/1768/20, виникла заборгованість 3 % річних за період з 01 травня 2020 року по 30 червня 2021 року яка становить 4060 гривень 31 копійка з розрахунку (115963 грн. 50 коп. прострочена заборгованість : 365 (кількість днів у не високосному році) : 100 % х 3% інфляції х на кількість днів у простроченому місяці) та інфляційних втрат у розмірі 18854 грн. 16 коп., з розрахунку - (сукупний індекс інфляції за період з 01 травня 2020 року по 30 червня 2021 року 1,16 % х 115963 грн. 50 коп. сума простроченої заборгованості = 127559 грн. 85 коп. - 115663 грн. 50 коп. сума простроченої заборгованості = 11896 грн. 35 коп.), що має своє відображення у наданих позивачем розрахунку та заяві про збільшення позовних вимог (а.с.3, 28-29).

Суд приймає даний розрахунок вважає його обґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму інфляційних втрат у розмірі 18854 грн. 16 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 4060 грн. 30 коп., а всього 22914 грн. 47 коп.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн., сплата яких підтверджена документально (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 22914,47 грн., з яких 18854,16 грн. інфляційні втрати за період з 01.05.2020 по 30.06.2021 року та 4060,31 3% річних за період часу з 01.05.2020 по 30.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2022.

Суддя Р.В. Сінєльнік