Провадження № 4-с/554/9/2022
У Х В А Л А

26.04.2022 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши скаргу Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка» на дії та бездіяльність державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) щодо повернення виконавчих документів без виконання,

в с т а н о в и в:

у грудні 2021 року представник КС «Офіцерська кредитна спілка» звернувся до суду із даною скаргою, в якій прохає скасувати постанови державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 03.09.2020 року та 04.09.2020 року про повернення виконавчих документів у виконавчих провадженнях ВП № 62220044, ВП № 62225879; зобов`язати державного виконавця прийняти від кредитної спілки оригінали виконавчих листів для продовження виконання рішення суду.

Представник заявника, зазначає, що підстав для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих листів не має. Державний виконавець безпідставно повернув виконавчі листи без виконання, рішення суду не виконано і має бути продовжене виконання до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Представник заявника не погоджується з оскаржуваними постановами, вважає їх такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку, у зв`язку з тим, що державний виконавець не вжив достатніх заходів щодо примусового виконання рішення суду.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.05.2010 у справі №2-446/10 задоволено позов кредитної спілки військовослужбовців та працівників правоохоронних органів «Офіцерська кредитна спілка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному прядку на користь кредитної спілки військовослужбовців та працівників правоохоронних органів «Офіцерська кредитна спілка» заборгованість за договором споживчого кредиту у сумі 51282,33 грн. та судовий збір в рівних частинах у сумі 762, 22 грн. (справа №2-446/10).

На виконання рішення суду Октябрським районним судом м. Полтави було видано виконавчі листи.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2020 року та 04.09.2020 року державним виконавцем Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Пеляк В.В. в межах виконавчих проваджень ВП № 62220044, ВП № 62225879 винесено постанови про повернення виконавчих листів стягувачу без виконання, оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зі змісту оскаржуваних постанови вбачається, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому судом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відмова у скасуванні даної постанови призведе до затримки виконання виконавчого листа або взагалі до того, що виконавчий документ залишиться невиконаним. Ця обставина свідчить про те, що відмова у задоволені скарги порушить право стягувача на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що слід скасувати постанови державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Пеляк В.В. від 03.09.2020 року та 04.09.2020 року про повернення виконавчих документів у виконавчих провадженнях ВП № 62220044, ВП № 62225879.

Щодо інших вимог скаржника Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка» про зобов`язання державного виконавця до вчинення певних дій, суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, оскільки зобов`язання державного виконавця щодо вчинення усіх необхідних дій для належного виконання судового рішення визначено Законом «Про виконавче провадження», відтак повторне їх визначення судом не потрібне.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу Кредитної спілки «Офіцерська кредитна спілка» на дії та бездіяльність державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) щодо повернення виконавчих документів без виконання задовольнити частково.

Скасувати постанови державного виконавця Новосанжарського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Пеляк В.В. від 03.09.2020 року та 04.09.2020 року про повернення виконавчих документів у виконавчих провадженнях ВП № 62220044, ВП № 62225879.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Н.В. Тімошенко