Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2022 Справа №607/3042/22
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Сташків Н.М.,
за участі секретаря судового засідання Романів В.В.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
09 квітня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хлєбніков С.В. подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №607/3042/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заява зареєстрована в суді 11 квітня 2022 року. У заяві зазначено, що при ухваленні рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2022 року судом не було вирішено питання щодо судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, розмір якої, як зазначає представник позивача, становить 8000 грн., на підтвердження чого долучив договір про надання правничої допомоги, звіт про надану правничу допомогу та розписку про отримання коштів.
12 квітня 2022 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2022 року матеріали вказаної цивільної справи передано на розгляд судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 366 від 27 квітня 2022 року, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.
У судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явився, не повідомивши про причини неявки.
Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, у якій він вказав, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення, оскільки представником позивача не надано детального опису виконаних ним робіт, розмір витрат неспівмірний зі складністю справи та часом, затраченим на справу, а тому заявлений представником позивача розмір на професійну правничу допомогу є необґрунтованим. На підставі наведеного, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, надану представником позивача у даній справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_4 у відсутності учасників справи.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує такі обставини.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1667. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 496 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача вказує, що під час розгляду справи 04 квітня 2022 року він заявив про те, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 09 квітня 2022 року він надіслав суду заяву про стягнення цих витрат разом із доказами на підтвердження їх розміру.

Зокрема, як убачається з договору про надання правової (правничої) допомоги №10 від 17 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Хлєбніковим С.В., за надання адвокатом правової (правничої) допомоги за цим Договором, що вказана в п. 1.1 цього Договору, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п. 3.1 Договору). Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати протягом трьох днів з моменту отримання Звіту про виконання доручення (п. 3.4 Договору).

Як убачається із Звіту про надану правову (правничу) допомогу від 09 квітня 2022 року, згідно з умовами договору про надання правової (правничої) допомоги №10 від 17 лютого 2022 року, адвокатом була надана, а клієнтом була отримана правова допомога, а саме: надання правової (правничої) допомоги у суді першої інстанції у цивільній справ за позовом клієнта, в тому числі: ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції; підготовка, написання та подання позовної заяви; надання консультацій клієнту; написання та подання пояснень, заяв та клопотань по суті та з процесуальних питань (заяви про усунення недоліків, про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу); участь у судових засіданнях суду першої інстанції. Одиниця виміру встановлена як фіксований гонорар у сумі 8000 грн.

Згідно з розпискою від 09 квітня 2022 року адвокат Хлєбніков С.В. отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8000 грн. за договором про надання правової (правничої) допомоги №10 від 17 лютого 2022 року.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави суду для висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як зазначалося, відповідно до наданих позивачем доказів витрат на професійну правничу допомогу їх розмір становить 8000 грн.

Представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути з відповідача, не відповідає критеріям співмірності, визначеним частиною п`ятою ст. 137 ЦПК України.

Так, пред`явлений позов є справою незначної складності, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами, обсяг матеріалів справи малий. У приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у загальнодоступному місці наявний зразок позовної заяви про розірвання шлюбу із переліком усіх документів, які подаються з такою заявою.

У судовому засіданні адвокат виступав менше 2 хвилин, а в цілому судове засідання у справі тривало 14 хвилин. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про визнання позову, її поведінка сприяла якнайшвидшому вирішенню справи.

За таких обставин, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є явно неспівмірною зі складністю справи.

Відтак, враховуючи незначну складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), невеликий обсяг цих робіт (послуг) та незначний час, витрачений адвокатом на їх виконання; значення справи для сторін, які обоє бажали розірвання шлюбу, проте, маючи неповнолітніх дітей, розірвати його в позасудовому порядку не могли, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, слід зменшити.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відтак, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 300 грн., які, на переконання суду, є достатніми та співмірними із часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих ним послуг.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 137, 140, 141, 223, 246, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 300 (триста) гривень понесених витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 25 травня 2022 року.

СуддяН. М. Сташків