Провадження № 2/344/1287/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, в обґрунтування якого зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачок та відповідача ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті покійна 26 жовтня 2010 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., згідно якого все належне їй майно заповіла позивачам в рівних долях. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала покійній на підставі свідоцтва про право власності від 07 вересня 1995 року, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду, виданого згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 31 серпня 1995 № 243-Р (на 1/3 квартири); свідоцтва про право на спадщину від 09 жовтня 2001 року, видане державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. за номером 3-2228 (на 1/6 квартири) після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Позивачки прийняли спадщину, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено з огляду на те, що згідно свідоцтва про смерть прізвище, ім`я та по-батькові покійної ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_1 , виданого 20 квітня 1964 року прізвище, ім`я та по-батькові матері зазначено як ОСОБА_4 . Аналогічно вказано прізвище, ім`я та по-батькові в свідоцтві про народження ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 20 квітня 1964 року). Також у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Факт родинних відносин доводиться наявними у справі письмовими доказами: свідоцтвом про право власності від 07 вересня 1995 року, де прізвище, ім`я та по батькові чоловіка покійної співпадає з прізвищем, іменем та по-батькові батька позивачів; копією свідоцтва про народження відповідача в якому по-батькові матері зазначено ОСОБА_8 , а потім перекреслено і виправлено на ОСОБА_9 ; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 1 від 16 липня 2020 року, договором-замовленням № 921 від 16 липня 2020 року, а тому просять встановити факт, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме по 1/4 квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_10 , батьками якої, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 20.04.1964 року, зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_12 , батьками якої, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 12.02.1964 року, зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та міститься виправлення по батькові матері на ОСОБА_9 .

26.09.1975 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 14.02.1979 року.

11.09.1977 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_16 ».

03.10.1990 року шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 03.10.1990 року.

07 вересня 1995 року Агенством по приватизації державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка дійсно належить на праві спільної (сумісної) власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_4 (дружині), ОСОБА_3 (сину) в рівних долях.

Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають у буд. АДРЕСА_2 , яку розпочато 21.10.1995 року вбачається, що у зазначені квартирі були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_8 від 30.03.2001 року.

09.10.2001 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 являються в рівних долях кожний: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

26.10.2010 року ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., згідно якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме і на що вона за законом матиме право, вона заповідає в рівних долях кожному: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається із пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_9 від 29.10.2019 року ОСОБА_3 йому призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи, по загальних захворюваннях.

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , від 16 липня 2020 року, виданим Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 1361, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги для поховання.

16.07.2020 року ОСОБА_1 укладено договір-замовлення №921 з КП «Міська ритуальна служба» на організацію поховання ОСОБА_4 .

27.07.2020 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 .

27.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_4 .

27.07.2020 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, згідно якої він відмовляється від належної йому обов`язкової частки у спадщині, що належала померлій ОСОБА_4 .

Згідно довідки №11732 від 27.07.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру м.Івано-Франківська ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

11.08.2020 року на замовлення ОСОБА_2 ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 .

Із довідки, виданої ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2020 року на замовлення ОСОБА_2 , вбачається, що згідно архівних даних 14.09.1995 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано право власності по 1/3 частині квартири АДРЕСА_3 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності від 07.09.1995 року, видане Агенством по приватизації державного житлового фонду згідно з рішенням МВК від 31.08.1995 року № 243-Р. 18.10.2001 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано право власності по 1/6 частині квартири АДРЕСА_3 . Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право на спадщину від 09.10.2001 року, видане державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. за р. №3-2228.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, доведено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі зазначили, що встановлення факту родинних відносин їм необхідно для прийняття спадщини.

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення позову в цій частині.

Як встановлено судом, 26.10.2010 року ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д., згідно якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме і на що вона за законом матиме право, вона заповідає в рівних долях кожному: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз зазначених норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають можливість прийти до висновку, що позивачі є спадкоємці за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , звернулися із заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем. Окрім того позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За змістом ч. 1 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно із ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Матеріали справи свідчать про те, що державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. відмовлено спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачі позбавлені можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується листом державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Аналіз зазначених норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають можливість прийти до висновку, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 , фактично прийняли спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не мають можливості, через відсутність правовстановлюючого документу, а тому слід визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст.ст. 375, 376, 1216-1218, 1268, 1276, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_11 , право власності на 1/4 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_12 право власності на 1/4 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова