Справа № 405/23/22
Провадження №2/405/9/22
У Х В А Л А

10 січня 2022 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача, в якому (позові) просить визнати ОСОБА_2 , 1980 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала клопотання, у якому просить звільнити її від сплати судового збору з тих підстав, що вона на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, перебуває у декретній відпустці, а також не має у власності нерухомості, депозитів, акцій та активів у фінансових установах.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є скрутний майновий стан особи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач просить звільнити її від сплати судового збору в зв`язку з тим, що вона ( ОСОБА_1 ) на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі, перебуває у декретній відпустці, а також не має у власності нерухомості, депозитів, акцій та активів у фінансових установах.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Поряд з цим, звертаючись з даним клопотанням, позивач ОСОБА_1 не надала доказів того, що у неї на момент подання позовної заяви про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням дійсно відсутні кошти (бюджетні асигнування) для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття нею усіх необхідних заходів для сплати судового збору.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку із цим, саме по собі клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, без підтверджуючих на те документів, не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає позивачу ОСОБА_1 у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи, що позивачем не надано достатніх і належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, суд не може задовольнити дане клопотання, в зв`язку з чим, позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, судом відзначається, що позовна заява, яка подається до суду, повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. 177 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір, при цьому, встановлено, що позивач пред`явила позов до суду, який містить позовну вимогу немайнового характеру, а саме: визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 2481 грн. 00 коп., відповідно 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 992 грн. 40 коп.

З огляду на зазначене вище, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., надавши оригінал квитанції про сплату судового збору, або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення його (позивача) від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Документи, що підтверджують оплату судового збору, подаються до Ленінського районного суду м. Кіровограда в оригіналах.

Враховуючи, що дана позовна заява подана позивачем ОСОБА_1 без додержання вимог, викладених в ч. 4 ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 177, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 992,40 грн. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Поділ.р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0011566, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Кіровограда (назва суду, де розглядається справа), надавши оригінал квитанції про сплату судового збору або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення його (позивача) від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

В разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова