ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-799/01 Головуючий суддя І інстанції Руднєва К. А.
Провадження № 22-ц/818/2390/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: забезпечення позову
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яцини В.Б., (суддя-доповідач),

суддів - Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 26 травня 1999 року, постановлену у складі головуючого судді Руднєвої К.А., по цивільній справі № 2-799/01, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,

встановив :

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 1998 року позов ОСОБА_2 був розглянутий (а.с. 410-415 т.1).

Ухвалою Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 26 травня 1999 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 12 червня 2001 року замінено спосіб забезпечення позову. Дозволено Харківській Державній 6-й нотаріальній конторі здійснити оформлення права власності на квартиру у порядку спадкування по зхаповіту та право оформлення спадкування на все майно після смерті ОСОБА_3 згідно спадкової справи №276/99. Заборонено всі угоди по відчуженню квартири АДРЕСА_1 , у тому числі продажу, дарування, надання в найм, за договором оформлення у заставу, за договором довічного утримання. В частині арешту на вищевказану квартиру по ухвалі суду від 26.05.1999 року арешт із вищевказаної квартири не знімати.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою від 26.05.1999 року ОСОБА_1 16грудня 2021подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що про оскаржувану ухвалу не знав, копію оскаржуваної ухвали отримав 03.12.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року від районного суду було витребувано цивільну справу № 2-799/01.

На адресу Харківського апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи у двох томах.

При вивченні матеріалів справи на предмет відкриття апеляційного провадження були виявлені недоліки, що перешкоджають вирішенню цього питання.

Так, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суду першої інстанції від 26 травня 1999 року, суд наклав арешт на частину квартири АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 . Також було накладено арешт на майно, наявне у цій квартирі АДРЕСА_2 . Заборонено проведення дій по оформленню спадщини на спірне майно і частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 до ухвалення рішення суду по цивільній справі (а.с. 7 т.2).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 1999 року було накладено арешт на інше майно, яке зберігається у спадкодавця ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 і ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_4 , а саме: спальню світлого тону « ОСОБА_6 », двокамерний холодильник «Мінськ», магнітофон з посилювачем і колонками, кухонні меблі « ОСОБА_7 », пральну машину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », лампу, люстру криштальну, диван-ліжко (а.с. 11 т.2).

Згідно наявної у матеріалах справи ухвали від 12 грудня 2001 року Місцевий суд Дзержинського району міста Харкова залишив позов без розгляду та скасував ухвалу суду від 11 червня 1999 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 і ухвалу суду від 12 червня 2001 року про зміну способу забезпечення позову, усі правочини з частиною квартири АДРЕСА_2 судом були дозволені (а.с. 60-61 т. 2).

З огляду на зміст вказаних ухвал, згадана ухвала суду першої інстанції від 12 грудня 2001 року про залишення позову без розгляду, скасування ухвали про накладення арешту на квартиру і ухвалу про зміну способу та дозвіл на усі правочини, які пов`язані з частиною згаданої квартири АДРЕСА_2 містить описку у даті написання ухвали суду про накладення арешту на цю частину квартири, на майно в цій квартирі та заборону проведення дій по оформленню спадщини на спірне майно та частину спірної квартири АДРЕСА_2 . Замість дати 26 травня 1999 року в цій ухвалі від 12 грудня 2001 року помилково зазначено дату ухвали про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 11 червня 1999 року (а.с. 60 -61 т. 2). Такий недолік має значення для правильного розуміння змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка наразі надійшла до суду апеляційної інстанції, він усувається судом першої інстанції у передбаченому ст. 269 ЦПК України порядку.

Крім того у контексті правових наслідків вищевказаної ухвали суду першої інстанції від 12 грудня 2001 року не зрозумілим для учасників справи та для її виконання залишається чинність вищевказаних заходів забезпечення позову, який був судом першої інстанції залишений без розгляду.

Згідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Зазначені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права і пропорційність.

У статті 11 ЦПК України визначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.3 ст.365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

У зв`язку з чим, з метою виконання передбаченого у ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства вважаю за необхідне відповідно до принципу пропорційності у передбаченому ч. 3 ст. 365 ЦПК України порядку для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, - повернути справу до суду першої інстанції для усунення недоліків вказаних в ухвалі, на протязі десяти днів після отримання справи.

Після усунення вказаних недоліків справу необхідно повернути до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 2, ч.3 ст.365, ст. 389 ЦПК України суддя

у х в а л и в:

Справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинськогорайонного суду м. Харкова від 26 травня 1999 року, постановлену у складі головуючого судді Руднєвої К.А., по цивільній справі № 2-799/01, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,- повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

А.В.Котелевець.