Провадження №2/521/81/22
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

24 травня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

УСТАНОВИВ:

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Розгляд справи призначений на 24 травня 2022 року о 12-00 годині.

18 травня 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді з тих підстав, що у заявника виникають сумніви у об`єктивності та неупередженості складу суду, зокрема, з тих підстав, що суддею двічі постановлено судові рішення про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, які були винесені із порушенням норм процесуального права, та які в подальшому були скасовані Одеським апеляційним судом. Зазначене, на думку представника сторони по справі, дає обґрунтовані підстави для сумніву, що цивільна справа не буде розглянута суддею Плавичем І.В. безсторонньо, неупереджено та об`єктивно.

В судове засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд поданої заяви про відвід судді за його відсутності.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечував проти заявленого представником ОСОБА_1 відводу судді.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Підстави для відводу (самовідводу) головуючого судді чітко регламентовані процесуальним законом та визначенні ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого представником відповідача відводу суду з підстав, на які він посилається.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вбачає доцільним передати заяву про відвід головуючому судді іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 37, 40, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вважати заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою - необґрунтованим.

Передати заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, - іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич