Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/693/21

Провадження № 2/439/25/22

11 травня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

із участю секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Кредитна спілка «Орізон»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Орізон» про стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та стягнення моральної шкоди, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача: Кредитної спілки «Орізон», в якій просить суд стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами внеску (вкладу) на депозитний рахунок у розмірі 295 507 гривень 94 копійки. Також просить суд стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати та три відсотки річних у зв`язку із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання за договорами внеску (вкладу) на депозитний рахунок у розмірі 358 598 гривень 14 копійок. Окрім цього, просить суд стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 6 000 гривень 00 копійок.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка вказує, що між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Орізон» укладено три договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. А саме: 07 вересня 2015 року укладено договір за № 28 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на суму 54 000 гривень, який у подальшому переукладався та відповідними додатковими договорами продовжено його дію до 07 липня 2020 року; 07 вересня 2015 року укладено договір за № 29 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на суму 76 500 гривень, який у подальшому переукладався та відповідними додатковими договорами продовжено його дію до 07 липня 2020 року; 28 квітня 2017 року укладено договір за № 03 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на суму 34 455 гривень, який у подальшому переукладався та відповідними додатковими договорами продовжено його дію до 28 січня 2020 року.

Позивачка зазначає, що загальний розмір внесків становить 164 955 гривень. Внески здійсненні шляхом внесення грошових коштів у національній валюті готівкою в касу кредитної спілки «Орізон».

Позивачка зауважує, що 27 лютого 2020 року вона звернулася із письмовою заявою до кредитної спілки «Орізон» із вимогою сплатити їй проценти за договорами за № 28 та за № 29 від 07 вересня 2015 року, за період починаючи із 07 березня 2017 року до 07 січня 2020 року. Також остання повідомила спілку про намір розірвати договір за № 03 від 28 квітня 2017 року на суму 34 455 гривень. Вищевказана заява власноручно прийнята головою правління Кредитної спілки «Орізон», про що свідчить її підпис на звороті.

Позивачка акцентує, що укладені договори за № 28 та № 29 переукладені за № 01 та за № 02 відповідно. Строк дії таких договорів припинився 07 липня 2020 року. Після припинення дії цих договорів вона неодноразово зверталася до кредитної спілки про повернення внесків та нарахованих і несплачених процентів. Проте відповідач лише два рази здійснив виплату суми заборгованості, а саме: 30 грудня 2020 року та 25 січня 2021 року на загальну суму 17 000 гривень.

Позивачка мотивує, що не повернувши їй вкладені кошти та нараховані проценти за договорами, Кредитна спілка «Орізон» порушила умови договору, та допустила неналежне виконання зобов`язання. Відтак вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач вказує, що під час розрахунку заборгованості позивачкою не враховані виплати Кредитної спілки «Орізон» ОСОБА_1 за тілом депозиту в сумі 17 000 гривень 00 копійок, а саме: 31 грудня 2020 року в сумі 10 000 гривень, 25 січня 2021 року в сумі 7 000 гривень. Також не враховано виплати Кредитної спілки «Орізон» за нарахованими відсотками в сумі 9 266 гривень 58 копійок, а саме: 04 жовтня 2017 року в сумі 1 016 гривень 70 копійок, 22 серпня 2018 року в сумі 2 000 гривень 00 копійок, 21 листопада 2018 року в 1 000 гривень 00 копійок, 09 жовтня 2019 року в сумі 1 500 гривень 00 копійок, 30 грудня 2019 року в сумі 1 100 гривень 00 копійок, 17 лютого 2020 року в сумі 2 648 гривень 98 копійок. Вказані виплати зазначені у особовій картці за гривневим депозитом та підтверджуються видатковими касовими ордерами за особистим підписом вкладника ОСОБА_1 .

Відповідач наголошує, що залишок внесків (вкладів) члена Кредитної спілки «Орізон» ОСОБА_1 та нарахованих відсотків із врахуванням податків, станом на 12 серпня 2021 року становить 221 907 гривень 80 копійок, із яких: 147 955 гривень 00 копійок залишок за тілом депозиту; 73 952 гривень 80 копійок залишок за нарахованими, але не виплаченими відсотками.

Відповідач визнає частково позовні вимоги у частині заборгованості за внесками (вкладами) члена Кредитної спілки «Орізон» у розмірі 221 907 гривень 80 копійок. У іншій частині позовних вимог просить відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача голови правління Чумак Оксани Володимирівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги визнав частково у сумі 221 907 гривень 80 копійок. Решту позовних вимог не визнає, наголошує щодо їх безпідставності та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Від представника позивачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшла відповідь на відзив, в якому вона позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.

Від представника позивачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшла заява про збільшення позовних вимог. Ухвалено розгляд справи проводити із урахуванням збільшених позовних вимог.

Від представника відповідача голови правління Чумак Оксани Володимирівни надійшли письмові пояснення із уточненнями та доповненнями, які спростовують наданий позивачкою розрахунок заборгованості. Та водночас містять власний розрахунок заборгованості, яка виникла зі спірних правовідносин.

Від представника відповідача голови правління Чумак Оксани Володимирівни надійшли клопотання про долучення доказів до справи, які в подальшому задоволені судом.

29 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки адвоката Секретар Оксани Леонідівни надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Збільшені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач участь свого представника під час судового засідання не забезпечив, про поважні причини неявки представника суд не повідомив. Хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

Суд вважає, що наявних у справі доказів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Відтак із метою забезпечення розумності та ефективності судового процесу, суд, не відкладаючи розгляду справи, визнає за доцільне вирішити спір по суті. Позаяк основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За змістом нормативних положень частини 2 статті 247 ЦПК України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 07 вересня 2015 року між Кредитної спілкою «Орізон» та членом спілки ОСОБА_1 укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 28. Предметом договору є: внесення ОСОБА_1 внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Орізон», а Кредитна спілка «Орізон» приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 54 000 гривень 00 копійок. Вищевказані договірні відносини переукладені між сторонами Договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 01 від 07 березня 2017 року. Строк дії вищевказаного договору неодноразово продовжувався, востаннє до 07 липня 2020 року, що підтверджується наданими суду копіями договорів за № 28 від 07 вересня 2015 року; за № 1 від 07 березня 2017 року; додатковим договором за № 1 від 07 вересня 2018 року; додатковим договором за № 2 від 07 березня 2019 року; додатковим договором за № 3 від 07 січня 2020 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 600 від 07 вересня 2015 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 35 від 07 березня 2017 року (а.с. 6-7, 10-13).

07 вересня 2015 року між Кредитної спілкою «Орізон» та членом спілки ОСОБА_1 укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 29. Предметом договору є: внесення ОСОБА_1 внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Орізон», а Кредитна спілка «Орізон» приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 76 500 гривень 00 копійок. Вищевказані договірні відносини переукладені між сторонами Договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 02 від 07 березня 2017 року. Строк дії вищевказаного договору неодноразово продовжувався, востаннє до 07 липня 2020 року, що підтверджується наданими суду копіями договорів за № 29 від 07 вересня 2015 року; за № 2 від 07 березня 2017 року; додатковим договором за № 1 від 07 вересня 2018 року; додатковим договором за № 2 від 07 березня 2019 року; додатковим договором за № 3 від 07 січня 2020 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 601 від 07 вересня 2015 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 36 від 07 березня 2017 року (а.с. 8-9, 14-17).

28 квітня 2017 року між Кредитної спілкою «Орізон» та членом спілки ОСОБА_1 укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 3. Предметом договору є: внесення ОСОБА_1 внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Орізон», а Кредитна спілка «Орізон» приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 34 455 гривень 00 копійок. Строк дії вищевказаного договору неодноразово продовжувався, востаннє до 28 січня 2020 року, що підтверджується наданими суду копіями договору за № 3 від 28 квітня 2017 року; додатковим договором за № 1 від 28 травня 2018 року; додатковим договором за № 2 від 28 квітня 2019 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 53 від 28 квітня 2017 року (а.с. 18-20).

27 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Кредитної спілки «Орізон» із письмовою заявою про виплату процентів за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 1 та за № 2 від 07 березня 2017 року, за період починаючи із 07 березня 2017 року до 07 січня 2020 року. Також своєю письмовою заявою повідомила Кредитну спілку «Орізон» про повернення суми внеску, а також нарахованих, але не несплачених відсотків за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 3 від 28 квітня 2017 року, що підтверджується копією письмової заяви ОСОБА_1 від 27 лютого 2020 року, яка містить письмову відмітку голови правління Кредитної спілки «Орізон» про прийняття такої заяви (а.с. 23).

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості за договорами внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с. 21-22).

Відповідачем надано суду розрахунок заборгованості за договорами внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок із долученими до нього доказами (а.с. 107-119).

Кредитної спілкою «Орізон» сплачено ОСОБА_1 9 266 гривень 60 копійок заборгованості нарахованими, але не сплаченими відсотками за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 3 від 28 квітня 2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04 жовтня 2017 року, видатковим касовим ордером від 22 серпня 2018 року; видатковим касовим ордером за від 21 листопада 2018 року; видатковим касовим ордером від 09 жовтня 2019 року; видатковим касовим ордером від 30 грудня 2019 року; видатковим касовим ордером від 17 лютого 2020 року (а.с. 173-183).

Кредитної спілкою «Орізон» сплачено ОСОБА_1 32 000 гривень за тілом вкладу (депозиту), що підтверджується видатковим касовим ордером від 31 грудня 2020 року; видатковим касовим ордером від 25 січня 2021 року; видатковим касовим ордером від 29 грудня 2021 року; видатковим касовим ордером від 25 лютого 2022 року (а.с. 172-175).

Щодо стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу) на депозитний рахунок.

За змістом статтей 3, 6, 11, 525, 627, 629 Цивільного кодексу України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного законодавства України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вимогами статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правилами статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди).

Нормою частини 1 статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» закріплено, що кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення (частини 1, 3, 5, 6 статті 10 Закону України «Про кредитні спілки»).

Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» акцентовано, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Імперативними положеннями статті 1058 Цивільного кодексу України наголошується, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним (стаття 41 Конституції України).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від того чи був укладений договір банківського вкладу на умовах видачі вкладу на першу вимогу чи на умовах повернення вкладу із закінченням встановленого договором строку, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення.

Із доказів у справі вбачається, що між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Орізон» виникли договірні правовідносини за договорами внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Предметом договору визначалося внесення ОСОБА_1 внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Орізон», а Кредитна спілка «Орізон» приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності.

Тобто за своїм сутнісним змістом та правовою природою, під регулювання спірних правовідносин підпадає дія нормативних актів параграфу 3 глави 71 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 01 від 07 березня 2017 року; за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 02 від 07 березня 2017 року; за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 03 від 28 квітня 2017 року, виконала належним чином. А саме здійснила внесок на умовах та в порядку Розділу 2 вищевказаних договорів.

У свою чергу Кредитна спілка «Орізон» зобов`язання за вищевказаними договорами належним чином не виконала, нараховані відсотки за користування грошовими коштами не сплатила, розмір внесеного вкладу вкладниці не повернула. У зв`язку із чим відповідач допустив заборгованість за вищевказаними договорами.

Здійснюючи розрахунок заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, суд виходить із таких міркувань.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 01 від 07 березня 2017 року:

-заборгованість за тілом вкладу (депозиту) за договором становить: 22 000 гривні 00 копійок, із розрахунку: 54 000 гривень 00 копійок (сума вкладу) - 32 000 гривень 00 копійок (сума фактичної виплати за тілом депозиту) = 22 000 гривень 00 копійок (залишок заборгованості за тілом депозиту);

-розмір нарахованих, але не виплачених відсотків за договором становить: 39 643 гривні 40 копійок, із розрахунку: (54 000 гривень 00 копійок (сума вкладу) х 22 % (відсоткова ставка за депозитом) х 1 218 (число днів нарахування відсотків) ) / 365 (число днів у році) = 39 643 гривні 40 копійок (сума нарахованих відсотків по депозиту).

Відтак загальна заборгованість за вищевказаним договором становить 61 643 гривні 30 копійок.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 02 від 07 березня 2017 року:

-заборгованість за тілом вкладу (депозиту) за договором становить: 76 500 гривень 00 копійок, із розрахунку: 76 500 гривень 00 копійок (залишок заборгованості за тілом депозиту);

-розмір нарахованих, але не виплачених відсотків за договором становить: 56 161 гривня 48 копійок, із розрахунку: (76 500 гривень 00 копійок (сума вкладу) х 22 % (відсоткова ставка за депозитом) х 1 218 (число днів нарахування відсотків) ) / 365 (число днів у році) = 56 161 гривня 48 копійок (сума нарахованих відсотків по депозиту).

Відтак загальна заборгованість за вищевказаним договором становить 132 661 гривня 48 копійок.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 03 від 28 квітня 2017 року:

-заборгованість за тілом вкладу (депозиту) за договором становить: 34 455 гривень 00 копійок, із розрахунку: 34 455 гривень 00 копійок (залишок заборгованості за тілом депозиту);

-розмір нарахованих, але не виплачених відсотків за договором становить: 11 666 гривень 96 копійок, із розрахунку: (34 455 гривень 00 копійок (сума вкладу) х 22 % (відсоткова ставка за депозитом) х 1 400 (число днів нарахування відсотків) ) / 365 (число днів у році) = 29 074 гривні 35 копійок (сума нарахованих відсотків по депозиту) 9 266 гривень 58 копійок (сума нарахованих та сплачених відсотків за по депозиту) = 19 807 гривень 77 копійок (сума нарахованих, але не сплачених відсотків по депозиту).

Відтак загальна заборгованість за вищевказаним договором становить 54 262 гривні 77 копійок.

Узагальнюючи вищевказане, сума заборгованості Кредитної спілки «Орізон» перед ОСОБА_1 за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок загалом становить 248 567 гривень 65 копійок, із яких: 132 955 гривень 00 копійок заборгованість за тілом вкладу (депозиту); 115 612 гривень 65 копійок заборгованість за нарахованими, але не виплаченими відсотками.

За таких обставин, позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню у сумі 248 567 гривень 65 копійок, що становить заборгованість Кредитної спілки «Орізон» перед ОСОБА_1 за договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та підтверджується належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Щодо стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Предметом позову у цій частині позовних вимог є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Нормою частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Імперативними приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України). Тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц).

Отже, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Інфляція це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Нормативним приписом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі за № 910/1238/17, суд, формуючи практику, дійшов такого висновку:

«Відсотки за користування чужими грошовими коштами» відсотки, які нараховуються в межах строку грошового зобов`язання, визначені у договорі. Такі відсотки розуміються як відсотки за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує боржник. Порядок їх виплати врегульований 1061 Цивільного кодексу України.

«Відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами» відсотки, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований частиною 2 статті 625 Цивільного України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного договором банківського вкладу строку.

Відтак після закінчення строку дії договору банківського вкладу або у разі пред`явлення клієнтом вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд, здійснюючи розрахунок штрафних санкцій (трьох відсотків річних), а також інфляційних витрат, виходить із наступного.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 01 від 07 березня 2017 року:

Штрафна санкція три відсотки річних. Сума основної заборгованості 54 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту до 31 грудня 2020 року). Період безпідставного (неправомірного) користування чужими грошовими коштами: починаючи із 08 липня 2020 року до 30 грудня 2020 року. Всього днів: 176 днів.

Отже, відсотки за неправомірне використання грошових коштів = [54 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту до 31 грудня 2020 року) х 3 (три відсотки річних) х 176 днів] / 366 днів /100% = 779 гривень 01 копійка.

Індекс інфляції = (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) = 1,02921231. Інфляційні витрати за вказаний період = 54 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту до 31 грудня 2020 року) x 1, 02921231 - 54 000 гривень 00 копійок = 1 577 гривень 46 копійок.

Штрафна санкція три відсотки річних. Сума основної заборгованості 44 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 31 грудня 2020 року, із розрахунку: 54 000 гривень 00 копійок 10 000 гривень 00 копійок сплаченої заборгованості за тілом депозиту = 44 000 гривень 00 копійок). Період безпідставного (неправомірного) користування чужими грошовими коштами: починаючи із 31 грудня 2020 року до 24 січня 2021 року. Всього днів: 25 днів.

Отже, відсотки за неправомірне використання грошових коштів = [44 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 31 грудня 2020 року) х 3 (три відсотки річних) х 25 днів] / 365 днів /100% = 90 гривень 41 копійка.

Індекс інфляції = (101,30 : 100) = 1.01300000. Інфляційні витрати за вказаний період = 44 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 31 грудня 2020 року) x 1,01300000 (індекс інфляції) - 44 000 гривень 00 копійок = 572 гривні 00 копійок.

Штрафна санкція три відсотки річних. Сума основної заборгованості 37 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 25 січня 2021 року, із розрахунку: 44 000 гривень 00 копійок - 7 000 гривень 00 копійок сплаченої заборгованості за тілом депозиту = 37 000 гривень 00 копійок). Період безпідставного (неправомірного) користування чужими грошовими коштами: починаючи із 25 січня 2020 року до 21 квітня 2021 року. Всього днів: 87.

Отже, відсотки за неправомірне використання грошових коштів = [37 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 25 січня 2021 року) х 3 (три відсотки річних) х 87 днів] / 365 днів /100% = 264 гривень 57 копійок.

Індекс інфляції = (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1, 03436019. Інфляційні витрати за вказаний період = 37 000 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту станом на 25 січня 2021 року) x 1, 03436019 (індекс інфляції) - 37 000 гривень 00 копійок = 1 271 гривень 33 копійки.

Відтак інфляційні витрати та три відсотки річних за неправомірне користування Кредитною спілкою «Орізон» грошовими коштами ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить: 1 133 гривні 99 копійок (779 гривень 01 копійка + 90 гривень 41 копійка + 264 гривень 57 копійок) штрафних станцій та 3 420 гривень 79 копійок (1 577 гривень 46 копійок + 572 гривні 00 копійок + 1 271 гривень 33 копійки) інфляційних витрат.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 02 від 07 березня 2017 року:

Штрафна санкція три відсотки річних. Сума основної заборгованості 76 500 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту). Період безпідставного (неправомірного) користування чужими грошовими коштами: починаючи із 08 липня 2020 року до 21 квітня 2021 року. Всього днів: 288 днів.

Отже, відсотки за неправомірне використання грошових коштів = [76 500 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту) х 3 (три відсотки річних) х 288 днів] /365 днів /100% = 1 810 гривень 84 копійки.

Індекс інфляції = (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1, 07841573. Інфляційні витрати за вказаний період = 76 500 гривень 00 копійок (заборгованості за тілом депозиту) x 1, 07841573 (індекс інфляції) - 76 500 гривень 00 копійок = 5 998 гривень 80 копійок.

Відтак інфляційні витрати та три відсотки річних за неправомірне користування Кредитною спілкою «Орізон» грошовими коштами ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить: 1 810 гривень 94 копійки штрафних станцій та 5 998 гривень 80 копійок інфляційних витрат.

За договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за № 03 від 28 квітня 2017 року:

Штрафна санкція три відсотки річних. Сума основної заборгованості 34 455 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту). Період безпідставного (неправомірного) користування чужими грошовими коштами: починаючи із 28 лютого 2020 року до 21 квітня 2021 року. Всього днів: 419 днів.

Отже, відсотки за неправомірне використання грошових коштів = [34 455 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту) х 3 (три відсотки річних) х 419 днів] /365 днів /100% = 1 186 гривень 57 копійок.

Індекс інфляції = (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1, 10122468. Інфляційні витрати за вказаний період = 34 455 гривень 00 копійок (заборгованість за тілом депозиту) х 1, 10122468 (індекс інфляції) 34 455 гривень 00 копійок = 3 487 гривень 70 копійок.

Відтак інфляційні витрати та три відсотки річних за неправомірне користування Кредитною спілкою «Орізон» грошовими коштами ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить: 1 186 гривень 57 копійок штрафних станцій та 3 487 гривень 70 копійок інфляційних витрат.

Узагальнюючи вищевказане, сума штрафних санкцій, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, за неправомірне користування Кредитною спілкою «Орізон» грошовими коштами ОСОБА_1 , загалом становить: 4 131 гривні 50 копійок трьох відсотків річних та 12 907 гривень 29 копійок інфляційних витрат.

За таких обставин, позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню у сумі 17 038 гривень 79 копійок, що разом становить суму інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і заподіювачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

За змістом частини 1-2 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

-у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

-у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Нормою частини 3-4 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.

Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, і несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Пункт 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Імперативними приписами пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом частини другої статті 22 Закону про захист прав споживачів при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тобто порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, незважаючи на умови укладеного договору, є недоліком продукції (неналежним наданням фінансової послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої вкладникові таким неналежним наданням фінансової послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі за № 216/3521/16-ц.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що відповідачем внаслідок порушення права позивачки на повернення суми сплаченого внеску та нарахованих відсотків за користування грошовими коштами, спричинено немайнову моральну шкоди позивачці, яка полягала у наступному:

Позивачка ОСОБА_1 , будучи особою пенсійного віку, маючи невисокий щомісячний дохід, внаслідок протиправних дій відповідача, зазнала певних незручностей, які спричинили порушення (зміну) звичайного ритму її життя. Позивачка була змушена докладати певних зусиль для відновлення свого порушеного права. А в враховуючи характеристику особи позивачки, відновлення порушеного права неї було пов`язано як із значними фізичними труднощами, так і з душевними стражданнями.

Сукупність вказаних факторів свідчить про те, що позивачці протиправними діями відповідача була спричинена моральна шкода.

Позивачка вважає, що необхідним та достатнім розміром матеріального відшкодування завданої моральної шкоди буде 60 000 гривень. Водночас, позивачка не наводить жодних доказів та пояснень щодо конкретного розміру такого матеріального відшкодування саме у такій сумі.

Із огляду на вищевикладене, враховуючи недоведеність позивачкою розміру матеріального відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 60 000 гривень, беручи до уваги особу позивачки, зокрема те, що вона є особою пенсійного віку, має невеликий щомісячний дохід, внаслідок винного діяння відповідача була позбавлена користуватися власними грошовими коштами, суд, керуючись статтями 16, 23 ЦК України, принципами розумності та справедливості, виходячи із власного переконання, вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 6 000 гривень, що у достатній мірі компенсує позивачці завдану моральну шкоду.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

За змістом частин 1-2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 Цивільного процесуального закону України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як раніше встановлено судом, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Позивачкою заявлялися позовні вимоги майнового характеру, які становили загалом ціну позову в розмірі 714 106 гривень 08 копійок. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в розмірі 271 606 гривень 44 копійки.

Доказами у справі підтверджується, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи із законодавчих приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на норму пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий за подання даного позову підлягав сплаті у розмірі 7 141 гривень 06 копійок. Водночас судовий збір за подання позовної заяви у частині задоволених позовних вимог підлягав би сплаті у розмірі 2 716 гривень 06 копійок.

Тобто за обставин, коли позовні вимоги позивачки задоволені частково, а остання є особою, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, необхідно здійснити компенсацію понесених судових витрат на рахунок Державного бюджету за рахунок відповідача у розмірі пропорційно задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача Кредитної спілки «Орізон» необхідно частково стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 716 гривень 06 копійок на рахунок Державного бюджету, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами внеску (вкладу) на депозитний рахунок у розмірі 248 567 (двісті сорок вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 65 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 за час невиконання договорів внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а саме: за № 01 від 07 березня 2017 року; за № 02 від 07 березня 2017 року; за № 03 від 28 квітня 2017 року, суму інфляційних нарахувань у розмірі 12 907 (дванадцять тисяч дев`ятсот сім) гривень 29 копійок та трьох відсотків річних у розмірі 4 131 (чотири тисячі сто тридцять одна) гривня 50 копійок, а всього стягнути: 17 038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 79 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки «Орізон» на користь Держави суму судового збору у розмірі 2 716 (дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень 06 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 травня 2022 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Кредитна спілка «Орізон», , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, смт. Підкамінь, вулиця Незалежності, 60.

Суддя Б.М. Петейчук