Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2022 Справа №607/21732/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Бублінської О.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 16943,01 гривень, щомісячно, починаючи з пред`явлення позову до суду та до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розірвано шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні. Однак, самостійно вона не спроможна забезпечити дітей усім необхідним. При цьому, дочка ОСОБА_6 хворіє, зокрема у неї встановлено діагноз J45.0 (Астма з переважанням алергічного компонента), що потребує відповідного лікування та харчування. Відповідач не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не надає коштів на їх утримання. При цьому, розмір її заробітної плати не дозволяє належним чином забезпечити усі потреби дітей. Зокрема, вона працює в «Експлуатаційне вагонне депо Тернопіль» та розмір її доходу за 2021 рік склав 75397,26 гривень. Відповідач проживає окремо, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, працює у виробничому структурному підрозділі «Львівський центр механізації колійних робіт» філія «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» акціонерне товариство «Українська залізниця» та отримує стабільний дохід. За підрахунками позивачки загальна сума витрат на забезпечення та утримання сина ОСОБА_7 становить 16109,68 гривень у місяць, загальна сума витрат на забезпечення та утримання дочки ОСОБА_6 становить 17776,34 гривень у місяць. За вказаних обставин, позивачка вважає, що із відповідача слід стягувати аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_6 у розмірі 8888,17 гривень щомісячно та на неповнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 8054,84 гривень, щомісячно, всього на загальну суму 16943,01 гривень. З цих підстав просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2022 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявила клопотання про зменшення розміру позовних вимог та просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у загальній сумі 4000 гривень, щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги про стягнення із нього аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у загальній сумі 4000 гривень, щомісячно, при цьому просив стягувати аліменти із 01 травня 2022 року, оскільки до вказаної дати він у добровільному порядку сплачував аліменти.

Судом установлено:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 08 листопада 2003 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2021 року, ухваленим у цивільній справі №607/16062/21.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №04 Дубовецькою сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області, якою 03 листопада 2004 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10 серпня 2012 року Дубовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Неповнолітні діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають разом із матір`ю позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося відповідачем.

Згідно викладених у позові обставин, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, сторони не можуть досягнути згоди з приводу утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до довідки №171, виданої 28 вересня 2021 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_3 навчається в 11-А1 класі Тернопільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Згідно інформації Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» №879 від 08 жовтня 2021 року, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 знаходиться на обліку в педіатричному відділенні №1КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», укладено декларацію з лікарем-педіатром. За інформацією лікаря-педіатра дитині встановлено діагнози: J45.0, Н52.0. Відповідно до поставленого діагнозу потребує санаторно-курортного лікування в санаторії пульмонологічного профілю 1 раз на рік.

Відповідно до довідки №170 виданої 28 вересня 2021 року Тернопільським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_5 навчається в 3-А1 класі Тернопільського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів правовий ліцей №2» Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Згідно довідки про доходи №1, виданої 26 січня 2022 року Виробничим підрозділом «експлуатаційне вагонне депо Тернопіль «Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 працює у Виробничому підрозділі «експлуатаційне вагонне депо Тернопіль «Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариства «Українська залізниця» на посаді прибиральниці виробничих приміщень, загальна сума її доходу за період із 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 75397,26 гривень.

Відповідно до Інформації, наданої виробничим структурним підрозділом «Львівський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця» від 08 жовтня 2021 року за №20/656, ОСОБА_2 з 17 липня 2006 року працює у виробничому структурному підрозділі «Львівський центр механізації колійних робіт» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця» і займає посаду машиніста залізнично-будівельних машин 6 розряду USP-2000 SWS №859 дільниці №2 виправочно-підбивальною технікою. Заробітна плата ОСОБА_2 виплачується без запізнення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказав, що у добровільному порядку сплачував аліменти на неповнолітніх дітей, зокрема у листопаді 2021 року ним було сплачено 5300 гривень, у грудні 2021 року 5300 гривень, у січні 2022 року 6600 гривень, у лютому 2021 року 9300 гривень, у березні 2022 року 2600 гривень, у квітні 2022 року 1650 гривень.

Вказане не заперечувалося позивачкою ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, отримує достатній та стабільний дохід, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом установлено, що відповідачем у добровільному порядку сплачувалися аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по квітень 2022 року, що не заперечується позивачкою, відтак, стягнення аліментів слід здійснювати з 01 травня 2022 року.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 89,141, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 травня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень судового збору.

Рішення про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного тексту рішення суду 23 травня 2022 року .

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

CуддяЛ. М. Сливка