Провадження № 22-ц/802/39/22 Категорія: 83 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Місюка Руслана Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області про скасування арешту нерухомого майна за апеляційною скаргою представника відповідача Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області Забожчук Оксани Володимирівни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовною заявою адвоката Місюка Руслана Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області про скасування арешту нерухомого майна.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2021 року накладено як на представника відповідача Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області на ОСОБА_2 штраф за зловживання процесуальними правами в дохід державного бюджету України в розмірі 1 500,00 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що жодних умисних дій, направлених на ухилення від виконання процесуального обов`язку не вчиняла, оскільки документів, які б свідчили про те, що вона є представником відповідача, не надавала, тому вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом допущені порушення норми матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, виходячи з наступних обставин.

Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений ст. 43 ЦПК України.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст. ст. 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Застосовуючи заходи процесуального примусу у вигляді штрафу до представника ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання, призначені на 14.45 годин 07 вересня 2021 року, на 16.15 годин 27 вересня 2021, 11.55 годин 19 жовтня 2021 представник відповідача Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області Забожчук О. В. не з`явилася з не відомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, ухвалою суду від 02 липня 2021 року його явка в судові засідання була визнана судом обов`язковою.

Такі висновки суду є передчасними та суперечать нормам процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі, явка учасників справи визнана обов`язковою. Підготовче судове засідання призначено на 07.09.2021 року на 14 год.15 хв., у яке представник відповідача не з`явився. Підготовче судове засідання відкладено на 27.09.2021 року, у яке представник відповідача не з`явився, у зв`язку з чим ухвалою суду від 27 вересня 2021 року було піддано примусовому приводу представника відповідача ОСОБА_2 в наступне судове засідання на 19 жовтня 2021 року 11.55 год.

Листом Управління МВС України у Волинській області за №45 від 18.10.2021 року на адресу Луцького міськрайонного суду було повідомлено, що голова Ліквідаційної комісії Нерух О. М. перебуває у щорічній відпустці, а заступник начальника УФЗБО ГУНП у Волинській області Омельчук С. В. перебуває на лікарняному, а тому відповідач просить підготовче судове засідання, призначене на 19.10.2021 року, проводити без участі представника відповідача (а.с. 35).

В свою чергу, неявка представника відповідача в судові засідання не перешкоджає розгляду цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, ОСОБА_2 стверджує в апеляційній скарзі, що не була представником відповідача у даній справі, при тому, що в матеріалах справи дійсно відсутні докази про те, що ОСОБА_2 є представником відповідача в даній справі.

Зловживання процесуальними правами це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю.

Суд у своїй ухвалі не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до ОСОБА_2 як представника відповідача, оскільки документів, які б підтверджували повноваження Забожчук О. В. як представника відповідача, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення штрафу на ОСОБА_2 , а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Ліквідаційної комісії Управління внутрішніх справ України у Волинській області Забожчук Оксани Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2021 року в даній справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 січня 2022 року.

Головуючий

Судді :