Справа № 357/878/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участю секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступні обставини.

Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (надалі по тексту - Позивач) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1-752, виданого 07 березня 2000 року Другою Білоцерківською нотаріальною конторою Київської області, та зареєстровано 17.04.2000 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер запису: 9274 в книзі № 81.

Позивач мав намір продати власний житловий будинок. З метою оформлення всіх необхідних документів 10 липня 2021 року Позивачем було видано довіреність посвідчену приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., 10 липня 2021 року та зареєстровану в реєстрі № 1404,1405, якою уповноважено ОСОБА_3 бути його представником з питань пов`язаних із збиранням всіх необхідних документів для укладання та підписання договорів купівлі - продажу (продати) належне йому на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в тому числі бути його представником у судових органах України будь - якої ланки.

13.10.2021 року Позивач звернувся до державного реєстратора для отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно Інформаційної довідки № 279418406 від 13.10.2021 року розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, стало відомо про те, що державним реєстратором Журовим О.В. реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт 01.09.2014 року, індексний номер 15500697, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 44404595, виданої 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В.

Після з`ясування Позивачем підстав накладення арешту на його власність, з`ясувалося, що в рамках виконавчого провадження № 44404595, яке перебувало на примусовому виконанні в Міському відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (головний державний виконавець Ковтун О.В), за яким ОСОБА_2 (Відповідач - 1) був визнаний Боржником, постановою державного виконавця було накладено арешт на все майно, а також на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 ніколи не був та не є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В період з 19.06.2001 року по 13.05.2006 року за вказаною адресою було зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 . ОСОБА_2 колишній зять Позивача, шлюб між ОСОБА_2 та донькою Позивача, розірвано 22.10.2003 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 22.10.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області.

Позивач 12 січня 2022 року (вх. № 933/19.24-27 від 13.01.2022 року) звертався з заявою до відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( надалі по тексту Відповідач - 2) про скасування арешту з майна, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яке обтяжено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 44404595, виданої 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В.

Згідно відповіді від 17 січня 2022 року за № 4930, відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав лише роз`яснення, щодо прав власників на звернення до суду для захисту їх прав власності.

Як зазначено у відповіді, станом на 17.01.2022 р. у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження в яких боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . При перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження (електронного архіву та спецрозділу) встановлено, що на виконанні не перебували виконавчі провадження в яких боржником виступав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у період з 15.08.2014 року по 24.12.2014 року в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало ВП № 44404595 з примусового виконання виконавчого листа №202/35952/13-ц, виданого 25.02.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 45 364,65 грн. ВП №44404595 завершено 24.12.2014 р. на підставі п. 5.ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення постанови. Виконавче провадження №44404595 знищено за терміном зберігання.

Із врахуванням вищевикладеного, наявне безпідставне обмеження права Позивача на об`єкт права власності, яке Позивач звертаючись з позовом до суду просить відновити шляхом припинення обтяження нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, враховуючи положення п. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якого обтяження виключається шляхом державної реєстрації припинення.

Просив суд звільнити з під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), шляхом вилучення ( скасування ) запису про обтяження зареєстрованого 01.09.2014 року № 15500697 державним реєстратором Журовим Олександром Володимировичем, Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 44404595, видану 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В. ( а. с. 1-4 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року ( а. с. 16 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.

28 січня 2022 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 ( а. с. 20 ).

22 лютого 2022 року за вх. № 8157 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 21 ).

Згідно отриманої відповіді відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованим не значиться.

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи відповідача.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( ч. 10. ст. 187 ЦПК України ).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, що підтверджується відповідними наказами ( а. с. 22, 23 ), інформація про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ОСОБА_2 отримано останнім в березні 2022 року.

Ухвалою судді 28 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 28 квітня 2022 року ( а. с. 24-25 ).

Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 00 хвилин 25 травня 2022 року ( а. с. 37-38 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, 23.05.2022 року за вх. № 15539 судом отримано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся через засоби оголошення, оскільки з інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ОСОБА_2 , остання не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, тому подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( ч. 10. ст. 187 ЦПК України ).

Відповідач відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направив, 06.05.2022 року за вх. № 13466 судом отримано лист за підписом представника за дорученням ОСОБА_4 , в якому останній просив справу розглядати без участі представника Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

З наявного в матеріалах справи оголошення вбачається, що воно вчинено 29.04.2022 року, яким суд викликав ОСОБА_2 в якості відповідача у справі про звільнення майна з-під арешту на 15 годину 00 хвилин 25.05.2022 року ( а. с. 41 ).

Тобто, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-752, виданого 07 березня 2000 року Другою Білоцерківською нотаріальною конторою Київської області, та зареєстровано 17.04.2000 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер запису: 9274 в книзі № 81 ( а. с. 8 ).

Окрім цього, право власності позивача ОСОБА_1 на вищевказане нерухоме майно підтверджується і листом Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Київської області від 05.10.2021 року за вих. № 2807 ( а, с. 10 ).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційна довідка № 279418406 від 13.10.2021 року, розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, державним реєстратором Журовим О.В. реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт 01.09.2014 року, індексний номер 15500697 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 44404595, виданої 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В. ( а. с. 9 ).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 12 січня 2022 року (вх. № 933/19.24-27 від 13.01.2022 року) зверталася з заявою до відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з майна, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке обтяжено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: ВП № 44404595, виданої 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В. ( а. с. 13 ).

Згідно відповіді від 17 січня 2022 року за № 4930, відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав роз`яснення, щодо прав власників на звернення до суду для захисту їх прав власності ( а. с. 14 ).

Як зазначено у відповіді, станом на 17.01.2022 р. у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження в яких боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . При перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження (електронного архіву та спецрозділу) встановлено, що на виконанні не перебували виконавчі провадження в яких боржником виступав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у період з 15.08.2014 року по 24.12.2014 року в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало ВП № 44404595 з примусового виконання виконавчого листа №202/35952/13-ц, виданого 25.02.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 45 364,65 грн. ВП № 44404595 завершено 24.12.2014 р. на підставі п. 5.ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення постанови. Виконавче провадження № 44404595 знищено за терміном зберігання.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач вважає, що вищезазначене обтяження порушує його права як власника на вільне володіння та розпорядження власністю, оскільки відсутнє будь-яке виконавче провадження відносно нього.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час проведення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Отже, як зазначено у відповіді відповідача ДВС, станом на 17.01.2022 р. у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження в яких боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

При перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження (електронного архіву та спецрозділу) встановлено, що на виконанні не перебували виконавчі провадження в яких боржником виступав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у період з 15.08.2014 року по 24.12.2014 року в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало ВП № 44404595 з примусового виконання виконавчого листа №202/35952/13-ц, виданого 25.02.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 45 364,65 грн. ВП № 44404595 завершено 24.12.2014 р. на підставі п. 5.ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення постанови. Виконавче провадження № 44404595 знищено за терміном зберігання.

З зазначеного вбачається, що відносно позивача ОСОБА_1 у ВДВС виконанні не перебували виконавчі провадження в яких боржником виступав останній.

Як встановлено в судовому засіданні, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на вказане нерухоме майно належить позивачу ОСОБА_1 , був зареєстрований колишній зять ОСОБА_2 , який є відповідачем по справі, реєстрації останнього за вказаною адресою підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням адміністративних послуг Київської області від 13.01.2022 року ( а. с. 11 ) та свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( а. с. 12 ).

Отже, державним виконавцем у виконавчому провадженні № 44404595 з примусового виконання виконавчого листа №202/35952/13-ц, виданого 25.02.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 45 364,65 грн. було безпідставно накладено арешт на вказане майно, оскільки таке майно не належало останньому на праві власності.

До того ж, як встановлено з відповіді відповідача ВДВС, виконавче провадження відносно ОСОБА_2 завершено 24.12.2014 року на підставі п. 5.ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а само виконавче провадження № 44404595 знищено за терміном зберігання.

Так, у провадженні ДВС, жодних виконавчих документів відносно позивача не має, тобто підстав для обтяження майна, яке належить ОСОБА_1 суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту.

Отже, не зняття державними виконавцями арешту з майна, боржником у виконавчому провадженні якого ОСОБА_1 не був, був його зять, відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі якого винесено записи про арешт майна, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження спадковим майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо наявності обтяження майна, яке належить останньому на праві власності, порушує його права як власника на вільне володіння та розпорядження власністю.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 128, 133, 141, 187, 211, 247, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Зняти з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), шляхом вилучення ( скасування ) запису про обтяження зареєстрованого 01.09.2014 року № 15500697 державним реєстратором Журовим Олександром Володимировичем, Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 44404595, видану 18.08.2014 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Ковтун О.В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( адреса місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, буд. 94, ).

Повне судове рішення складено 25 травня 2022 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов