"19" січня 2022 р. Справа № 363/252/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області О.П. Лукач, вирішуючи питання за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2022 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії у розмірі 10038,60 гривень, а також судові витрати у розмірі 248,10 гривень.

Відповідно до частини першої, другої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження 61-30812ск18) правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії, яка виникла відносно нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, вказана заява про видачу судового наказу Вишгородському районному суду Київської області не підсудна, аргументи, викладені у заяві щодо подання заяви за правилами загальної підсудності, судом не приймаються.

Згідно пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно частиною восьмою статті 165 ЦПК України суд вправі лише тоді, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Матеріали заяви не містять доказів, що ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтею 165, 166 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати електричної енергії.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач