СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/54/22
Провадження №2/547/107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Л.Г.Телешун,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у залі судових засідань № 2, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача шляхом припинення зобов`язання сторін за кредитним договором № б/н від 21.06.2010, визнання незаконним нарахування відсотків та пені за користування платіжною картою, зобов`язання припинити стягнення коштів, стягнення безпідставно стягнутих коштів,

представник відповідача В.С.Озірська,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до відповідача АТ КБ "ПриватБанк" з вимогами про: припинення зобов`язання сторін за кредитним договором б/н від 21.06.2010; визнання незаконним нарахування відсотків та пені за користування картою Універсальна Голд № НОМЕР_1 , строк дії 12/17; зобов`язання відповідача припинити стягувати з позивача кошти для погашення простроченої заборгованості за користування зазначеною картою; стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно списані кошти у загальній сумі 1882,31 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.06.2010 позивач підписала у відповідача анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Їй видано дебетову карту та не запитувану нею кредитну карту. Кредитний ліміт було встановлено 11.03.2014 у сумі 6530,44 грн. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.03.2019 № 547/250/19 частково задоволено позов банку і стягнуто з позивача фактично отримані кошти 6282,03 грн. Первинно відповідач бажав стягнути 29073,59 грн із позивача. Сума 6282,03 грн сплачена позивачем. Виконавче провадження закрито 29.09.2020. Натомість відповідач продовжує нараховувати заборгованість за кредитом і самостійно стягує її із карти "для виплат" позивача у ПриватБанку. Відповідач письмово повідомив, що стягнення коштів за рішенням суду не припинило дію кредитного договору. Упродовж грудня 2021 року січня 2022 року відповідач без відома і згоди позивача стягнув з її карти кошти з призначенням "автоматичне погашення простроченої заборгованості" у загальній сумі 1882,31 грн, які слід повернути. На відносини сторін поширює дію Закон України "Про захист прав споживачів".

Провадження у справі відкрито 27.01.2022. Судове засідання призначено на 24.02.2022. Відповідачеві запропоновано, зокрема, у 15-денний строк скласти відзив на позов.

Відповідач отримав 07.02.2022 копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. У визначений судом 15-денний строк відзиву на позов не складав. Останнім днем складення відзиву є 22.02.2022 (07.02.2022 + 15 днів).

24.02.2022 судовий розгляд відкладено через початок збройної агресії проти України. Строк для складення відзиву сплив за 2 дні до цього.

19.05.2022 у судове засідання з`явилася позивач. Вимоги позову підтримала повністю, наполягала на ухваленні заочного рішення та відхиленні клопотання відповідача від 19.05.2022. Наголосила, що не має після судового рішення 2020 року будь-яких кредитних зобов`язань перед банком. Має лише карту для виплат із якої банк самостійно і безпідставно стягує кошти за кредитом, який вона вже сплатила. На її звернення до відділення банку їй відмовили у наданні роз`яснень щодо причин автоматичного списання коштів із її зарплатної карти.

Суд не отримував клопотання представника відповідача про забезпечення його участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції, як на це вказано у його клопотанні від 19.05.2022.

Судову повістку про судове засідання 19.05.2022 відповідач отримав 22.04.2022. Клопотання про відкладення розгляду справи, про продовження терміну розгляду справи до закінчення воєнного стану та про наступну участь представника відповідача у судовому засіданні у режимі відеоконференції складено та надіслано до суду 19.05.2022 о 08 год. 27 хв. Тобто за пів години до судового засідання.

Суд нагадує, що строк для складення відзиву сплив до початку воєнного стану. Про судове засідання 19.05.2022 відповідач був поінформований майже за місяць до його проведення.

Відтак судом відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалено здійснити заочний розгляд справи на підстав наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Вивчивши письмові заяви учасників справи, матеріали справи і надані до суду докази, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.03.2020 № 547/250/19 частково задоволено позов відповідача до позивача: стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2010, яка станом на 28.02.2019 складає 6282,03 грн. Рішення набрало законної сили 23.06.2020. Рішенням встановлено, що у заяві, підписаній сторонами 21.06.2010, відсутні умови договору про встановлення суми кредиту, процентів, строку повернення кредиту, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Кредитний договір між сторонами не укладено. Суд стягнув з відповідача фактично отримані у банку кошти (а.с. 8-15).

Перший позов стосувався кредитного договору № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 (а.с. 58), встановленням кредитного ліміту 11.03.2014 у сумі 6530,44 грн (а.с. 59), відкриттям 11.03.2014 карти НОМЕР_1 , строк дії 12/17 (а.с. 60). За вказаною угодою та картою банк складав довідку про рух коштів (а.с. 61, 62).

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відтак суд керується встановленим раніше фактом відсутності (не укладення) кредитного договору між сторонами який обліковується у відповідача як угода № SAMDNWFC2 від 11.03.2014, карта НОМЕР_1 .

Суд позбавлений можливості припинити зобов`язання за кредитним договором № б/н від 21.06.2010, оскільки такого кредитного договору між сторонами не існує. Це є договір банківського рахунка і про отримання карти "для виплат". А тому у цій частині позову суд відмовляє.

Окремо слід зазначити, що у першому рішенні відповідач ініціював стягнення коштів саме за кредитним договором станом на 28.02.2019, а рішення було ухвалене 10.03.2020. Упродовж цього періоду цілком могли існувати інші нарахування та зобов`язання за договором банківського рахунка б/н від 21.06.2010.

Доказів нарахування відповідачем відсотків та пені за користування картою НОМЕР_1 , строк дії 12/17, позивач судові не надав (а.с. 23). Тому суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.

На карту НОМЕР_1 позивач вказує у позові у цій справі. На згадані вище угоду та кредитний ліміт також вказує довідка відповідача від 17.01.2022 (а.с. 39).

Відтак і перший і другий позови стосуються однієї угоди (правочину) сторін: неукладеного кредитного договору і укладеного договору банківського рахунка.

Виписка по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором (угодою) № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 вказує, що після грудня 2017 року позивач кредитною картою не користувалася (а.с. 23-38).

Нагадуємо, що суд у рішенні від 10.03.2020 встановив відсутність кредитних відносин між сторонами, що унеможливлює застосування до згаданої угоди № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 положень закону про кредитний договір.

Відтак посилання відповідача у листах від 13.12.2021 (а.с. 18, 19) та від 06.02.2022 (а.с. 20, 21) на продовження існування між сторонами правовідносин як сторін кредитного договору є некоректним. Так само некоректним є посилання відповідача на можливість нарахування відсотків та штрафних санкцій щодо позивача як позичальника саме за кредитним договором після судового рішення у справі № 547/250/19 від 10.03.2022.

Наразі позивач, як клієнт банку, має у відповідача карту "для виплат" НОМЕР_3 , строк дії 11/25 (а.с. 63).

Упродовж 03.12.2021 14.01.2022 відповідач списав із карти позивача "для виплат" НОМЕР_3 , строк дії 11/25, суми 50,00 грн, 4,98 грн, 718,90 грн, 458,43 грн, 650,00 грн, а всього 1882,31 грн. Операції відображені як "Автоматичне списання простроченої заборгованості з карти НОМЕР_4 ". Посилання зроблено на згадану вище угоду № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 та карту НОМЕР_1 (а.с. 23, 63).

Відтак виписка відображає стягнення коштів за угодою, яка не є кредитним договором, та без будь-якого розшифрування підстави та розміру автоматичного погашення простроченої заборгованості і способу обрахування кожної із списаних сум.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак суд застосовує до згаданих спірних правовідносин спосіб захисту цивільних прав, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України припинення дії, яка порушує право: автоматичне погашення із 03.12.2021 відповідачем простроченої заборгованості з карти НОМЕР_3 , строк дії 11/25, клієнта банку-відповідача, за угодою № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 як за кредитним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відтак суд також задовольняє позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача фактично списані 1882,31 грн за неіснуючим кредитним договором.

За правилами п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір із задоволеної судом позовної вимоги немайнового характеру 992,40 грн і із задоволеної судом позовної вимоги майнового характеру 992,40 грн, а всього 1984,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов частково.

Припинити дії, які порушують право: автоматичне погашення із 03.12.2021 Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" простроченої заборгованості з карти НОМЕР_3 , строк дії 11/25, клієнта банку ОСОБА_2 , за договором (угодою) № SAMDNWFC2 від 11.03.2014 як за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 1882,31 грн.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 992,40 грн судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Повне рішення складене та підписане суддею 23.05.2022.

Суддя В.Ф.Харченко