Справа № 202/7057/21
Провадження № 2/202/725/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2021 року представник позивача, адвокат Кулик І.Я., звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи що 08.06.2021 року ОСОБА_1 було надано у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою від 08.06.2021 року. Згідно вказаної розписки відповідач зобов`язався повернути грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. до 01.10.2021 року. Однак вказану суму відповідач в зазначений час не повернув.

У зв`язку з викладеним, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 400 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 454,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в котрій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в котрому не заперечував про те, що дійсно отримав від позивача грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. та на підтвердження написав розписку. Зазначає, що брав кошти на розвиток бізнесу та мав повернути вказану суму до 01.10.2021 року, але борг не повернув. Також надав суду заяву, в котрій просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зазначив, що можливості погасити борг на теперішній час не має.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2021 року позивачем було передано у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою, виданою відповідачем 08.06.2022 року (а.с.11), в котрій останній зазначив, що в забезпечення повернення грошових коштів віддає 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач не виконав зобов`язання з поверненню грошових коштів та підтвердив у відзиві, що отримував від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., на підтвердження чого написав розписку, в котрій зобов`язався повернути вказані кошти до 01.10.2021 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та в її інтересах накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , котра на праві спільної часткової приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 , до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

З огляду на встановлене, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за розпискою від 08.06.2021 року у розмірі 400 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 454,00 грн. (а.с.1, 20).

Що стосується відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн., суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК).

Згідно положень частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною третьої цієї статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте ані позивачем, ані його представником не надано жодних доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, тому підстав для відшкодування цих витрат немає.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 454 (чотири тисячі чотириста п?ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правову правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.