Справа № 466/9243/21
Провадження № 2/466/576/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

учасники справи

секретар ЛАНЬ М.О.

позивачка ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

05.10.2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову посилається на те, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , залишилося спадкове майно частка у квартирі АДРЕСА_2 , якою він володів на праві спільної сумісної власності.

Вона звернулась із заявою в Третю Львівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак, листом №2873/02-14 від 30.08.2021 року, її повідомлено, що оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на частку в квартирі, яка належала спадкодавцю, то свідоцтво про право на спадщину одержати не є можливим.

Оскільки, позивачка позбавлена можливості оформити належним чином свої спадкові права в зв`язку з тим, що між співвласниками квартири АДРЕСА_2 не визначені частки у праві спільної сумісної власності, у позасудовому порядку співвласники визначити частки відмовляються, вона змушений звернутися в суд за захистом своїх прав.

Провадження в справі було відкрито ухвалою від 11.10.2021 року за правилами загального позовного провадження.

03.02.2022 року представник відповідачки адвокат Олешко Т.О. подав відзив на позов, в якому ствердив що вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у майні є передчасними. Вважає обраний позивачкою спосіб захисту свого спадкового права не правильним.

11.02.2022 року позивачка подала відповідь на відзив, де спростувала обгрунтування представника відповідачки, вказавши на рівність часток співвласників квартири відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2004 року у справі № 2-705/04 та про захист своїх спадкових прав.

14.02.2022 року представник відповідачки адвокат Олешко Т.О. подав письмові заперечення з приводу позову, обраного позивачем способу захисту.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, зазначені в позові, відповіді на відзив та просила позов задовольнити, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , що складається з двох житлових кімнат житловою площею 38,8кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, загальною площею 50,80кв.м, до якої належать комори в підвалі площею 9,2кв.м та 15,3кв.м.

Відповідачі та представник відповідачки ОСОБА_4 у судові засідання не з`явились повторно з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином Суд розцінює таку поведінку відповідачів та представника як повторну неявку в судове засідання без поважних причин.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що учасник провадження зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів та їх представників на підставі поданих доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, вказані у заявах по суті спору, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позивачка звернулася до суду із метою захисту свого права на спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов?язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Верховний Суд у своїй практиці зазначає про те, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Колегія суддів Верховного Суду, зокрема у справі № 570/997/19.61-16257св20, звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У даній справі судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15.07.2004 року у справі № 2-705/04, визначено частки співвласників квартири АДРЕСА_2 : ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім цього рішенням виділено ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 в натурі частину квартири, що складається з однієї житлової кімнати пл. 30,2кв.м, кухні, комори, туалету, загальною площею 47,8кв.м. та комору і підвалі площею 6,3кв.м.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено в натурі частину квартири, що складається з двох житлових кімнат житловою площею 38,8кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, загальною площею 50,80кв.м, комори в підвалі площею 9,2кв.м, та 15,3кв.м.

Згідно Розпорядження ШРА ЛМР від 26.02.2003р. №171 було надано дозвіл на розподіл квартири АДРЕСА_3 на дві окремі квартири АДРЕСА_4 (співвласники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) та №2а (співвласники ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 ).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2021 року, квартира АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 38,8кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, загальною площею 50,80кв.м, до якої належать комори в підвалі площею 9,2кв.м та 15,3кв.м., знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У відповідності до вимог ст. 370 ЦК України, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Співвласники квартири АДРЕСА_2 набули право власності на квартиру в рівних частках. Зміни розміру їх часток у встановленому законом порядку не було. Відтак, їх частки у праві власності на квартиру є рівними.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, виходячи з рівності часток співвласників квартири, на момент смерті йому належала 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 та підвальних приміщень.

У позивачки відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 разом з підвальними приміщеннями.

Після смерті батька, позивачка 03.05.2018р. звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

Як пояснила позивачка, вона зверталася до співвласників квартири з метою визначення часток, врегулювання можливості оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, проте згоди з ними не дійшла.

Листом №2873/02-14 від 30.08.2021 року нотаріус повідомив позивачку, що оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на частку в квартирі, яка належала спадкодавцю, то свідоцтво про право на спадщину вона одержати не може. Їй рекомендовано звернутися в суд.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна ОСОБА_5 входила частка у квартирі АДРЕСА_2 разом з відповідними підвальними приміщеннями.

ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, набула право власності на спадкове майно. Проте, вона не може оформити своє право на спадщину. Це її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , що складається з двох житлових кімнат житловою площею 38,8кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, загальною площею 50,80кв.м, до якої належать комори в підвалі площею 9,2кв.м та 15,3кв.м.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , що складається з двох житлових кімнат житловою площею 38,8кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, загальною площею 50,80кв.м, до якої належать комори в підвалі площею 9,2кв.м та 15,3кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.05.2022 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська