ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/392/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року (повний текст якої складено 31 січня 2022 року, постановлену суддею Черніцькою І.М.) у цивільній справі №607/13731/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову у розмірі 188 534,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно договору купівлі-продажу від 4 березня 2010 року вона стала власником мансардного поверху в АДРЕСА_1 з метою перетворення його у повноцінну квартиру та подальшого продажу. З 2011 року по 2014 рік вона здійснювала ремонтні роботи, 17 липня 2014 року отримала аванс від майбутнього покупця для завершення робіт в сумі 114960,00 грн, однак у зв`язку з постановленням 12 березня 2015 року ухвали про забезпечення позову ОСОБА_1 , якою було заборонено вчиняти дії щодо добудови і реконструкції мансардних приміщень вона не мала змоги виконати вчасно роботи до 1 січня 2016 року і тому повинна повернути отримані кошти та нараховані відсотки в розмірі 73754,00 грн.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації реконструкції власного мансардного приміщення в житловому будинку під квартиру серії ТП №39 від 15 січня 2016 року, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області, скасування свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2015 року на мансардний поверх житлового будинку за АДРЕСА_1 , на підставі якого проведена державна реєстрація права власності за по АДРЕСА_1 . та визнання за нею майнового права на незавершене будівництво цих приміщень площею 243,4 кв.м. за вказаною адресою.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 проводив надбудову приміщень у просторі горища будинку в по АДРЕСА_1 , вказані приміщення не були прийняті в експлуатацію, а тому не могли бути відчужені ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 4 березня 2010 року. В зв`язку з наведеним просила скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації видану ДАБІ 15.01.2016 року та свідоцтво про право власності ОСОБА_3 видане 30.10.2015 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року відмовлено у прийняті зустрічної позовної заяви та повернуто її заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу вважає, що зустрічну позовна заяву слід розглядати в одному провадженні, оскільки це дасть можливість заощадити час і сприятиме більш швидкому захисту її прав та інтересів, а також запобігатиме можливості винесення суперечливих і взаємовиключених судових рішень у даному спорі. Вважає, що задоволення її зустрічної позовної заяви зумовить нівелювання позовних вимог первісної позовної заяви.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з мотивів викладених у ній.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини своєї неявки, а тому у відповідності до положень статті 372 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши відповідачів, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що первісний позов пред`явлений ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову у цивільній справі №607/14713/14-ц.

Вимогами за зустрічним позовом є вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 щодо скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкції власного мансардного приміщення в житловому будинку під квартиру серії ТП №39 від 15 січня 2016 року, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області та скасування свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2015 року на мансардний поверх житлового будинку за АДРЕСА_1 , на підставі якого проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 та визнання за нею майнового права на незавершене будівництво цих приміщень площею 243,4 кв.м. за вказаною адресою. Отже, ОСОБА_1 просила скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 15 січня 2016 року та свідоцтво про право власності на мансардний поверх видане 30 жовтня 2015 року, тобто документи, які були складені після укладення 17 липня 2014 року договору про внесення авансу.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що первісний та зустрічний позови не є взаємопов`язані, їх спільний розгляд є недоцільним та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або часткового задоволення первісного позову, а у випадку можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову воно жодним чином не вплине на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем щодо відшкодування збитків завданих забезпеченням позову, які мали місце у період з 2015 року по 2020 рік, відтак прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом невиправдано ускладнить та призведе до затягнення розгляду первісного позову.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно із ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом та подання зустрічного позову у строк, визначений для подання відзиву.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову, суд першої інстанції вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Аналогічний зміст містить й п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав критично оцінити висновки суду першої інстанції про відмову у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви та її поверненні заявнику у даній цивільній справі, відтак колегією суддів відхиляються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2022 року.

Головуюча: Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Хома М.В.