Справа № 283/3170/21
провадження №2/283/149/2022
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2022 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

16.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів.

Предметом позовних вимог є стягнення з ОСОБА_2 на свою користь щомісячно аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Підставою позовних вимог є те, що 06.09.2016 року Малинським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Малинського районного суду від 09.07.2021 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю. Таким чином дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Разом з цим, позивач не працевлаштована. Відповідач фінансово допомагає ОСОБА_1 , однак суми, які він перераховує не є стабільними та сплачуються у тому розмірі, в якому вважає за потрібне сам батько дитини. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 17.12.2021 року подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 17.12.2021 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 06.09.2016 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Від даного шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбчається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 09.07.2021 року у цивільній справі №283/1512/21 шлюб між сторонами розірвано, а дитину залишено проживати з матір`ю (а.с.9-11).

Довідкою Чоповицької селищної ради №1279 від 22.05.2018 року підтверджується, що дитина проживає разом з позивачем (а.с.14).

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вищевикладене оскільки діти проживають разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини, спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову є його диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, з врахуванням вимог ст.183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі у відповідності до ст.141 ЦПК України суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з цим, згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору, містяться у ч. 1 ст. 142 ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В силу ст.ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід стягнути з відповідача в дохід держави половину судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. 84, 141,142,181,182, 184 СК України, ст. 81, 141, 263-265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1

аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3

на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя