Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

24 травня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року частково задоволено позов та поділено майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58. 20 кв.м., житловою - 45. 20 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_2 , загальною площею 56,6 кв.м. житловою - 24, 8 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості майна в розмірі 428 826, 00 гр.

В решті позову відмовлено.

У лютому 2022 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 38 651, 95 гр., які складаються з: судового збору у розмірі 5 916, 28 гр. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32 735, 67 гр.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи додано: договір про надання правової допомоги від 16 червня 2020 року, рахунок на оплату № 1 від 30 листопада 2021 року, акт прийому-передачі № 1 наданої правової допомоги від 30 листопада 2021 року та звіт про надання правової допомоги № 1 від 30 листопада 2021 року.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року частково задоволено позов про поділ майна подружжя.

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 6 309, 00 гр.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог у грудні 2021 року, просила у порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на:

- 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер::04:003:2136, площею 0, 1200 га, цільове призначення: для ведення садівництва, яка розташована на території Луб`янської сільської ради, Садівницьке товариство «Медик».

Визнати за відповідачем право власності на:

- земельну ділянку, кадастровий номер: :30:045:0002, площею 0, 1048 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 , житловою площею 24, 8 кв.м., веранда, сарай, льох, гараж, колодязь, огорожа.

Суд враховує розрахунок, наданий представником позивача, відповідно до якого ціна позову, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, становила 1 289 949,00 гр.

При цьому рішенням суду від 27 січня 2022 року позов задоволено частково, відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо:

- визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, кадастровий номер::04:003:2136, площею 0, 1200 га, цільове призначення: для ведення садівництва, яка розташована на території Луб`янської сільської ради, Садівницьке товариство «Медик» (вартість 47 018, 00 гр.);

- визнання за відповідачем права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :30:045:0002, площею 0, 1048 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_2 (вартість 32 647, 00 гр.).

Таким чином, позов задоволено на 93, 82% від розміру заявлених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку.

1 289 949,00 гри. / 100% = 12 899,49 гри. (1 % вартості позовних вимог).

1 289 949,00 гри. - 79 665 гри. = 1 210 284,00 гри. (сума задоволених позовних вимог)

1 210 284,00 гри. / 12 899,49 гри. = 93,82 % задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви з позовною вимогою про поділ майна при розірванні шлюбу, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позову становило 6 306, 00 гр.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 5 916, 28 гр. судового збору. (6 306, 00 х 93, 82% = 5 916, 28)

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

В порядку виконання вимог ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем при зверненні до суду у позові було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2020 року між позивачкою та Адвокатським об`єднанням «A&B ADVOCATES» укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1 Розділу 3 договору сторони погодили вартість комплексного представництва інтересів позивачки, що становить 34 892, 00 гр., що є еквівалентним 1 300, 00 доларів США (по курсу 26,84 гр. за 1 долар США станом на 16 червня 2020 року).

Згідно з актом № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 30 листопада 2021 року позивачем прийнято, відповідно до умов договору від 16 червня 2020 року про надання правової допомоги комплексне представництво її інтересів у Солом`янському районному суді міста Києва у справі про поділ спільного майна подружжя, загальною вартістю 34 892, 00 гр.

Відповідно до звіту № 1 про надання правової допомоги від 30 листопада 2021 року позивачем прийнято надані адвокатом послуги в межах розглянутої судом справи.

/ т. 2 а.с. 164 - 168 /

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають підлягають відшкодуванню на користь позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з будь-якими заявами до суду щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу не звертався.

До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу представником позивача були надані документально підтверджені витрати.

Як зазначено вище, договором про надання правової допомоги від 16 червня 2020 року, актом № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 30 листопада 2021 року та звітом № 1 про надання правової допомоги від 30 листопада 2021 року сторони погодили вартість надання правової допомоги.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про задоволення заяви і в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат на правову допомогу в приведеному представником позивача розмірі.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 / 5 916, 28 гр. судового збору та 32 735, 67 гр. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва