Справа № 208/8415/18
Провадження № 2/202/39/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Калантаєнка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації у м.Києві, про позбавлення батьківських прав, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою за результатами розгляду якої, з рахуванням уточнених вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_2 (далі - відповідач) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 1 квітня 2018 року по 30 жовтня 2018 року в розмірі 14 672,50 грн., додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2 850 грн. та позбавити його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , 2014 року народження. Заявлені вимоги були обґрунтовані тим, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , 2014 року народження. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько життям дитини не цікавиться, аліменти не сплачує, у зв`язку із чим по аліментах виникла заборгованість (а.с.2-3, 23-25).

Відповідач надав листа за яким не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, у стягненні пені з нього просив відмовити, оскільки аліменти він сплачує (а.с.147).

Представники третіх осіб просили розгляд справи проводити у їх відсутність, рішення ухвалити в інтересах дитини, службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації у м.Києві надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Судовим наказом від 27 березня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З метою виконання вказаного вище судового наказу було відкрито виконавче провадження №56833944, у межах якого від 22 листопада 2018 року було прийнято наступні постанови: про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника та інші (а.с.14-17).

У відповідності до довідки - розрахунку заборгованість відповідача по сплаті аліментів, станом на 1 листопада 2018 року, становить 14 672,5 грн., за період з 30 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року (а.с.10).

У відповідності до довідок КЗО «ДНЗ (ясла-садок) №92 комбінованого типу» ДМР та КЗО «ДНЗ (ясла-садок) №217» ДМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідувала вказані заклади з вересня 2016 року по серпень 2017 року, та з вересня 2017 року по лютий 2018 року. За вказані періоди вихованням дитини займалась мати. Батько до дошкільних закладів не приходив, участь у вихованні дитини не приймав (а.с.11, 12).

Згідно довідки №667 від 3 грудня 2018 року Закладу дошкільної освіти №667, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23 березня 2018 року дійсно відвідує даний заклад. Вихованням дитини займається мати, батька ніхто з персоналу не бачив (а.с.26).

Також, в підтвердження понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, в тому числі відвідування бальних танців та спортивно-оздоровчих секцій, позивач надала відповідні копії договорів.

Так, 3 вересня 2018 року між позивачем, в інтересах ОСОБА_3 , та ТОВ «СПОРТ-ЕРА» було укладено договір про надання спортивно-оздоровчих послуг за клубною картою категорії «від 3 років до 13 років». Умовами вказаного договору передбачено, що вартість послуг за договором складає 4 500,0 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом - п.п.5.1 - 5.3. розд.5.

15 листопада 2018 року за №КР/6928 та 17 грудня 2018 року ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 укладено договори про надання спортивних послуг. За змістом розділу 2 вказаних договорів - вартість комплексу послуг становить 600,00 грн. Оплата комплексу послуг здійснюється одноразово, шляхом стовідсоткової оплати (а.с.28).

Відповідно до листа КП «ОМПЦЗЛЗС» ДОР від 24 квітня 2021 року ОСОБА_2 перебуває у реєстрі наркологічних хворих з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів» (а.с. 240).

30 листопада 2021 року за вих.100-18086 Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок за змістом якого ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.237-242).

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 - ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

У той же час, ст. 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» (від 07.12.2006), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27.11.1992 і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 07.08.1996, п. 78.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що відповідає положенням ст. 165 СК України.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд враховуючи особу відповідача, який покинув свою дитину, не вважаючи за необхідне надавати допомогу у вихованні, навчанні, оздоровленні, без жодної на те поважної причини, як тяжка хвороба, інвалідність, тощо, який, також, жодного разу не з`явився до дошкільного закладу, що свідчить про повну байдужість до своєї дитини, відсутність будь-яких натяків на те, що відповідач реально розуміє та усвідомлює, що своєю безвідповідальною поведінкою, останній ставить під ризик психоемоційний стан дитини, її розвиток та майбутнє такої дитини, суд приходить до висновку, що на разі існують достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.

Обставин, які перешкоджали б відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки судом не встановлено.

Окрім того, згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів підтверджені Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 року (справа № 572/1762/15-ц).

Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця.

Таким чином, сума неустойки (пені), за період часу з квітня 2018 року по жовтень 2018 року становить 18 031,66 грн.

Проте, згідно ч.1 ст.196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 14 672,5 грн.

В частині стягнення з відповідача додаткових витрат суд має відмовити з огляду на відсутність жодного доказу понесення відповідних витрат позивачем, що відповідно до умов договорів має бути підтверджено платіжним документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 157, 164, СК України, ст. 11, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (м.Дніпро, пр. Слобожанський, 8), Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м.Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 11), Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради (м. Кам`янське, пр. Свободи, 2/1), Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації у м.Києві (м.Київ, вул. Велика Васильківська, 58), про позбавлення батьківських прав, стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 1 квітня 2018 року по 30 жовтня 2018 року у розмірі 14 672,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,8 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,8 гривень.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 18 січня 2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін