Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4606/21
Провадження № 2/279/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/4606/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горщик Коростенського району помер її батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Горщиківської сільської ради від 07.07.2021 № 674/06-19 на дату смерті з спадкодавцем були зареєстровані вона та її син ОСОБА_5 .

На підставі її заяви 11.02.2021 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №45/2021.

Крім неї спадкоємцями за законом є діти спадкодавця: дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , проте з заявою про прийняття (відмову) від спадщини вони не зверталися і станом на дату подання заяви до суду, термін подання таких заяв сплив.

Коростенською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та листом від 09.12.2020 року №1239/02-14 рекомендовано для оформлення спадкових прав звернутися до суду.

Спадкове майно : будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_4 , згідно запису в погосподарській книзі №4 Горщиківської сільської за 2016-2020 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Згідно довідки КП «Коростенське бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2020 року, державна реєстрація права власності на будинок не проводилася. Будинок побудований у 1970 році.

До набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами) виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації.

На час набуття права власності на будинок (1970 рік) записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст.100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Таким чином, право власності спадкодавця на спадкове майно: будинок АДРЕСА_1 підтверджене належними документами, зазначений будинок не є самовільним будівництвом.

Проте, право власності на будинок спадкодавцем за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час подання позову така можливість втрачена, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права нотаріусом.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В судовому засіданні 25.01.2022 року позивач позовні вимоги підтримала. Подальший розгляд справи просила проводити у її відсутності, про що подала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 25.01.2022 року повідомила, що на момент смерті батька з останнім не проживала, заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавала. В подальшому в судові засідання не з`явилась.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не прибув, свою позицію з приводу пред`явлених вимог не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років в с.Горщик, Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно виконкомом Горщиківської сільської ради Коростенського району, Житомирської області 08.10.2020 року .

З довідки Горщиківської сільської ради Коростенського району №674/06-19 від 07.07.2021 року слідує, що ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані дочка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_5 .

Довідка Горщиківської сільської ради Коростенського району №704/06-19 від 14.07.2021 року вказує на те, що власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , згідно погосподарських книг №4 Горщиківської сільської ради за 2016-2020 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , був ОСОБА_4 . Рік побудови 1970.

Позивач є дочкою ОСОБА_4 , отже відноситься до спадкоємців першої черги по закону.

Ступінь родинного зв`язку між позивачем та її спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 21.04.1975 року.

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 на підставі вищевказаної норми Закону, а також у встановлений строк подала до Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на підставі якої було заведено спадкову справу №45/2021.

В матеріалах справи та в спадковій справі №45/2021 інформація про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , відсутня.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодних дій, спрямованих на реалізацію своїх спадкових прав не вчиняли, отже вважаються такими, що не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

На своє звернення з питання оформлення спадкових прав в органах нотаріату позивач отримала лист за № 678/02-14 від 12.08.2021 року зі змісту якого слідує про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

З матеріалів справи слідує, що державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права.

Інвентаризація будинку проводилась КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 30.06.2021 року.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1268, 1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , с в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 908,00 гривень, за ставками судового збору станом на день подання позовної заяви, по 454,00 гривні з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 14.11.1996 року, РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_3 : АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 08.09.1999 року .

Суддя: О.М.Шульга