ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4758/20
Провадження № 2/210/76/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 січня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Котенко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача Черник О.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександри Петрівни, третя особа без самостійних вимог, - ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 12.08.2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати и протиправними дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального Дніпропетровської області Черник О.П. у посвідчені договору дарування подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя без виділу цієї частки від 22.08.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі № 948 на користь ОСОБА_4 ; визнати протиправними дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. у реєстрації та видачі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2013 року індексний номер 8344930 в 13.29.02 годин на користь ОСОБА_4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового А-1 загальною площею 116,8 кв.м, житловою площею-31,2 кв.м, літньої кухні літ. Б, вбиральні літ. В, гаража літ. Г, гаража літ. Д, замощення 1, огорожі №1-3, земельної ділянки номер :02:077:0057 площею 0,0518 га. Судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя з 1955 р. по 1970 р. батько перебував у шлюбі з його матір`ю ОСОБА_6 , за час їхнього шлюбу було збудовано будинок АДРЕСА_1 , в якому він, позивач, був зареєстрований. Після будівництва, 22.06.1996 року з публічних торгів, його баба ОСОБА_7 придбала 1/2 частку даного будинку. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 він, позивач, автоматично прийняв спадщину, оскільки на цей час був інвалідом 2-ої групи, однак про те, що всі документи по спадкуванню оформлені на його батька ОСОБА_5 дізнався лише у березні 2014 року. На даний час будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 22.08.2013 року зареєстрований на ОСОБА_4 , з якою батько перебував у шлюбі з 1996 року по день смерті. Зазначений договір дарування був укладений за 20 днів до смерті його батька ОСОБА_5 , який був в віці 86 років, перебував у вкрай тяжкому стані, не пам`ятав навіть частини свого життя, перепитував його з цього приводу, був агресивним та дратівливим , це все було пов`язано з його інвалідністю (1 група) та контузією під час війни, та в нього на той час був виявлений рак, він приймав відповідні знеболювані речовини, про що відмінно знали - ОСОБА_4 та нотаріус, яка проводила реєстрацію договору дарування. Крім того, нотаріус вчинила нотаріальні дії по недійсному паспорту громадянина України ОСОБА_5 ( відсутній підпис власника паспорта). Також, виявлені численні порушення при складанні договору дарування: невідповідність технічного плану БТІ фактичним обставинам 1966 року( наявні не узаконені на час укладення договору дарування технічні споруди); договір дарування укладений людиною похилого віку з інвалідністю ( 1,2 групи); не витребувано довідку щодо психічного стану його батька; не повідомлено про укладення договору дарування його, як сина, інваліда 2-ї групи довічно; нотаріус достовірно знала про перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні та його перебування під впливом тяжких обставин при прийнятті ним наркотичних та знеболювальних засобів; не зрозуміло чи читав ОСОБА_5 договір дарування на трьох сторінках, оскільки на той час взагалі не читав, мав три класи навчання, погано чув в був без слухового апарату у нотаріуса, з її свідчень в суді; оцінка домоволодіння, за якою зроблений договір дарування складає 80200,00 грн., що не відповідає дійсності ( в оцінці зазначено про пічне опалювання, у той час як в будинку вже було газове обладнання та опалювання в домі); у п.3.1 договору зазначено, що повідомлено всім зацікавленим особам «непрацездатним дітям» - тобто йому ОСОБА_1 , проте у спадковій справі дані докази відсутні. Він, позивач, на підставі ст.1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині. Крім того, в п.3.2 договору дарування зазначено про «частину квартири», а у п.3.5 договору дарування - що договір не вчинений під впливом тяжких обставин ( враховуючи стан здоров`я батька), тому звернувся до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожен окремо, позов підтримали , обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що не є належним відповідачем у справі, оскільки у позові фактично йдеться про визнання договору дарування недійсним. Нею під час реєстрації договору дарування перевірено всі надані документи, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у неї не було. Крім того, батько позивача ОСОБА_5 ходив до неї більше півроку, вона роз`яснювала йому про можливість складання заповіту, але він мав намір укласти саме договір дарування, не хотів, щоб будинок залишися сину. Крім того, вона звернула увагу, що ОСОБА_5 з ОСОБА_4 на час вчинення правочину перебував у шлюбі протягом тривалого часу. Особу ОСОБА_5 вона встановлювала по паспорту, в якому було його фото, паспорт недійсним визнаний не був. Вона не наділена повноваженнями звіряти підпис особи з підписом у паспорті, оскільки підпис особи з часом може змінюватися. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус перевіряє дійсність документів, а не інформацію, яку вони містять. Нею вчинено нотаріальну дію відповідно до вимог закону. Просила застосувати строк позовної давності, в позові відмовити.

Третя особа - ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується інформацією про відстеження поштового відправлення Укрпошта , копію ухвали про прийняття позову до розгляду вручено особисто 21.12.2021 року, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Правом надання пояснень на позов не скористалася.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.30), з 01.06.2006 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково (а.с.11).

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років (а.с.27).

Матір позивача ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_5 перебував у шлюбі з 20.05.1955 року до 19.05.1970 року , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.28,29).

Станом на 27.06.2003 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало на праві приватної власності ( частка 1/1) ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 » від 16.04.2003 року №191 (а.с.67,68).

22.08.2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір дарування одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя без виділу цієї частки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. Предметом договору є передача у власність ОСОБА_4 її чоловіком ОСОБА_5 частки у праві спільної сумісної власності подружжя, без виділу цієї частки, на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбано подружжям за час шлюбу (а.с.46-48).

Право приватної власності ОСОБА_4 на дане домоволодіння ( частка 1/1) зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.08.2013 року (а.с.50).

Зі змісту позову вбачається, що спір стосується майна -домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , позивач заперечує факт наявності у дарувальника права на відчуження даного нерухомого майна, заперечує законність підстав переходу прав власності на майно до ОСОБА_4 , проте позивачем заявлено вимоги саме до приватного нотаріуса, яка, на його думку, допустила порушення під час вчинення нотаріальної дії - посвідчення договору дарування.

Відповідачем - приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. подано заяву про застосування позовної давності, оскільки про існування договору дарування позивач дізнався ще у 2014 році, а до суду звернувся у 2020 році.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

При зверненні до суду ОСОБА_1 порушено строк позовної давності, оскільки достеменно встановлено, що в провадженні суду з 2014 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним (згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень, справа №210/1499/14), клопотання про поновлення строку для звернення до суду заявлено не було.

Отже, при вирішенні спору слід з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача , чи дотримано приватним нотаріусом при вчиненні нотаріальної дії вимоги чинного законодавства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ст.3 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» визначено обов`язок нотаріуса , зокрема, здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики ; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Вчинення правочинів врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 ( зі змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 ( далі -Порядок), зокрема, розділом І глави 7 « Витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії» та розділом ІІ глави 2 «Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна».

Позивачем зазначено про численні порушення, допущені приватним нотаріусом при вчиненні нотаріальної дії, проте не зазначено, відсутність яких саме документів, визначених нормами чинного законодавства, не давала нотаріусу підстав, як державному реєстратору, посвідчити договір дарування та вчиняти дії з державної реєстрації права власності за договором дарування; які саме дії, як складові частини порядку державної реєстрації, передбачені законом, були порушені тощо.

Крім того, відповідно до довідки про результати позапланової цільової перевірки дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Черник О.П., проведеної на підставі наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.12.2014 року №986/8 комісією управління юстиції, в межах предмета звернення ОСОБА_1 (надійшло з Міністерства юстиції України за №К-2565-09 від 08.12.2014 року), комісія дійшла висновку, що дотримання порядку вчинення нотаріальної дії та виконання правил нотаріального діловодства приватним нотаріусом Черник О.П. при посвідченні договору дарування перебуває на належному рівні, загальна оцінка роботи «добре» (а.с.122-124).

Так, результатами перевірки встановлено, що для посвідчення вказаного договору приватним нотаріусом Черник О.П, витребувані всі необхідні документи.

Особу ОСОБА_5 встановлено за паспортом серія НОМЕР_1 , виданим 17 грудня 2001 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, копію якого, в дотримання пункту 5 глави 7 розділу І Порядку, долучено до матеріалів договору та реквізити якого записано в графі 4 реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Особу ОСОБА_4 було встановлено за паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 04 січня 2011 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, копію якого долучено до матеріалів справи та реквізити якого записано в графі 4 реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

В дотримання пункту 8 глави 7 розділу І Порядку до матеріалів договору дарування долучено копію картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ по Дзержинському, ОСОБА_5 .

До матеріалів договору дарування долучено копію дублікату картки фізичної особи - платника податків, виданої Південною міжрайонною ДПІ у м. Кривому Розі, ОСОБА_4 .

Як правовстановлюючий документ нотаріусом витребувано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради 27 червня 2003 року на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ».

З метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей на відчужуване домоволодіння, нотаріусу надано довідку про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , чим дотримано вимоги пункту 1.9 глави 2 розділу II Порядку.

До матеріалів договору дарування долучено Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 013 від 07 червня 2013 року.

В тексті договору нотаріусом на виконання вимог статті 120 Земельного кодексу України зазначено кадастровий номер земельної ділянки.

На виконання вимог пункту 2 глави 2 розділу II Порядку, при підготовці до посвідчення договору дарування нотаріусом Черник О.П. було перевірено відсутність заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, відсутність податкової застави та відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою за даними Єдиних та Державних реєстрів, що підтверджується відповідними витягами №№ 23735521; 23735819;41660976.

Оглядом реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Черник О.П. встановлено, що навпроти реєстрового № 948 від 22 серпня 2013 року є запис про посвідчення договору дарування домоволодіння від імені ОСОБА_5 , на ім`я ОСОБА_4 , у графі № 7 реєстру містяться їх підписи.

Відсутність порушення відповідачем норм чинного законодавства при вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору дарування одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя без виділу цієї частки, також встановлено в судовому засіданні.

Так, серед обставин, на які посилається позивач , зазначено - відсутність підпису його батька у паспорті громадянина України, проте Положенням про паспорт громадянина України , затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII , передбачено лише одну підставу, коли паспорт вважається недійсним - у разі, якщо до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку не вклеєно фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку.

Перевірка відповідності технічного плану БТІ фактичним обставинам не передбачена Порядком, а відтак не може вважатися порушенням з боку нотаріуса під час вчинення виконавчої дії.

Щодо витребування довідки про психічний стан ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов`язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою. (п.п.1,2 гл. 4 розд. I Порядку).

Зі спірного договору дарування вбачається, що особу та дієздатність ОСОБА_5 встановлено нотаріусом, договір підписано сторонами договору у її присутності.

Отже, у нотаріуса на час вчинення нотаріальної дії були відсутні сумніви щодо дієздатності ОСОБА_5 , протилежне в судовому засіданні не встановлено.

Положення Глави 55 ЦК України «Дарування» не містять жодних застережень щодо врахування під час вчинення правочину наявності осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщини. Такі зауваження позивача є хибними з огляду на те, що ОСОБА_4 отримала право власності на частку чоловіка в наслідок укладення договору дарування, а не успадкувала після його смерті.

Питання вчинення правочину під впливом тяжких обставин вирішується судом у разі визнання правочину недійсним, що не є предметом спору. Крім того, як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними» - тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. У той час, як з обставин, встановлених в судовому засіданні вбачається, що договір дарування укладений з метою передачі ОСОБА_5 своїй дружині ОСОБА_4 своєї частки домоволодіння, тобто ніяких наслідків саме для нього , які б усунули або зменшили тяжкі обставини, не відбулося.

Інші обставини щодо стану здоров`я батька позивача та можливості розуміти значення своїх дій, керувати ними, а також щодо підстав набуття батьком позивача права власності на частку домоволодіння, що належала бабі позивача після її смерті,- викладені ним в позовній заяві, стосуються вирішення спору щодо визнання недійсним договору дарування, та у зв`язку з тим, що не є предметом даного спору, не досліджувалися судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенеції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вимога про визнання протиправними дій приватного нотаріуса у реєстрації та видачі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є похідною вимогою, тому у її задоволенні також слід відмовити.

Крім цього відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції згідно Закону від 5 грудня 2019 року № 340-ІХ) ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає позов необґрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню з підстави його необґрунтованості.

На підставі викладеного, враховуючи положення Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 ( зі змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ст.ст. 16,256,261,265,267 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,5,13,76, 77,81,121,141,265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександри Петрівни, третя особа без самостійних вимог, - ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17 січня 2022 року.

Суддя: Р. Є. Скотар