Справа № 459/3790/21
Провадження № 2/459/1189/2021
У Х В А Л А

судового засідання

16 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельникович М.В.

з участю секретаря Горощук А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Золочівського В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача т.в.о. генерального директора ДП «Львівугілля» Акімова Олег Анатолійович, ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львівугілля», в. о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львівугілля» Корнила С. В., первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди

У С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

27.04.2022 року позивач та його представник подали до суду клопотання про витребування згоди профспілкового органу щодо звільнення позивача. Клопотання мотивували тим, що позивач на момент звільнення був членом первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості (надалі - Профспілка). Він 17.03.2022 звернувся із запитом до Профспілки, у відповідь на який отримав лист №1/19 від 05.04.2022 та витяг з протоколу від 09.03.2022, з якого дізнався, що письмового подання про звільнення позивача за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП від ДП «Львівугілля» Профспілка не отримувала, а тому в порядку ст. 43 КЗпП таке подання не розглядалося. Позивач, посилаючись на п. 15 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», просить витребувати згоду чи заперечення Профспілки на його звільнення за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.05.2022 позивач та його представник підтримали подане клопотання та додатково зазначили, що вважають, що питання про звільнення повинно було виноситись на розгляд Профспілки, оскільки ОСОБА_1 обіймав посаду головного інженера, а не заступника керівника відокремленого підрозділу, а також був членом Профспілки та сплачував членські внески, а відтак, вважають, що на нього не поширюється дія ст. 43-1 КЗпП, яка дозволяє звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Представник відповідача та представник третьої особи ВП «Шахта «Лісова» щодо такого клопотання заперечили.

Представник відповідача зазначила, що згідно із посадовою інструкцією, яка міститься в матеріалах справи, головний інженер - перший заступник директора шахти. Посадова інструкція це документ, який регламентує організаційно-правовий статус працівників і визначає їх конкретні завдання, обов`язки, права, повноваження, відповідальність та інше. З посадовою інструкцією позивач ознайомився та отримав її копію 25.03.2021. Також представник відповідача у своїх запереченнях послалася на Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004, який визначає перелік основних робіт, які властиві тій або іншій посаді, та забезпечує єдність у визначенні кваліфікаційних вимог щодо певних посад. Так, згідно з п.7 даного Довідника головний інженер є першим заступником директора підприємства і несе відповідальність за результати та ефективність виробничої діяльності. Відтак вважає, що ОСОБА_1 був першим заступником керівника шахти і тому відповідно до ст. 43-1 КЗпП розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу з ним допускалося без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Тому просила в задоволенні клопотання відмовити.

Представник третьої особи ВП «Шахта «Лісова» проти клопотання заперечив з тих підстав, що відповідно до ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Тому зауважив, що оскільки зараз в Україні введено воєнний стан, то засідання Профспілки наданий час не скликаються та не відбуваються.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був переведений на посаду головного інженера шахти, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 , де здійснено наступний запис: «Переведений головним інженером шахти з повним робочим днем на підземних роботах» наказ № 34-к від 16.03.2007 (запис №28), яка міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 23.03.2021 ознайомився із посадовою інструкцією головного інженера та отримав її копію, де, зокрема, вказано, що головний інженер належить до професійної групи «Керівники», а також, що головний інженер є першим заступником керівника підприємства і несе відповідальність за результати та ефективність виробничої діяльності підприємства, головний інженер безпосередньо підпорядковується керівнику підприємства.

Також позивач ОСОБА_1 був членом первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості, що підтверджується листом №16 від 09.03.2022 та не заперечується представником відповідача.

Позивач був звільнений з роботи з 06.09.2021 наказом т.в.о генерального директора ДП «Львіввугілля» №540-к від 26.10.2021 та продубльовано наказом в. о. директора шахти Корнила С. №169-к від 26.10.2021.

Письмового подання про звільнення позивача за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП від ДП «Львівугілля» Профспілка не отримувала, а тому в порядку ст. 43 КЗпП таке подання не розглядалося, що вбачається із листа первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості № 16 від 09.03.2022.

Відповідно до ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено роботодавцем без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Проте, відповідно до ст. 43-1 КЗпП розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) у випадках, зокрема, звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян.

У постанові Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або

уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП ( 322-08 ). Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Відтак, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що працівник є зазвичай слабшою стороною у трудових відносинах, всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд дійшов висновку, що клопотання позивача та його представника необхідно задовольнити та зобов`язати первинну профспілкову організацію відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості розглянути питання про надання згоди щодо звільнення ОСОБА_1 за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП.

Посилання представника третьої особи на ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» судом до уваги не приймається, оскільки питання звільнення ОСОБА_1 стосується періоду, коли в Україні ще не було введено воєнний стан, а також дана норма містить виняток, зокрема, що стосується випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, що має місце у даних спірних правовідносинах.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Норма ст. 43 КЗпП передбачає, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено роботодавцем без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі та запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації.

Про зупинення провадження у даній справі сторони перед судом не клопотали.

Статтями 251 252 ЦПК України, якими суд повинен керуватись при вирішенні питання про зупинення провадження у справі, не передбачено такої підстави для зупинення провадження як звернення до виборного органу первинної профспілкової організації щодо надання згоди на звільнення працівника.

Таким чином, у даному випадку має місце юридична колізія - розбіжність або суперечність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні й ті ж або суміжні правовідносини.

Тому суд, керуючись принципом процесуальної економії, вважає, що підстав для зупинення провадження у даній справі немає, а відтак розгляд справи слід продовжувати.

Керуючись ст. ст. 43, 260, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача - задовольнити.

Зобов`язати первинну профспілкову організацію відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості розглянути питання про надання згоди щодо звільнення ОСОБА_1 за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено 23.05.2022.

Суддя: М. В. Мельникович