Провадження № 22-ц/802/114/22 Категорія: 39 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Ганжі М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 18.05.2017 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» 969776,33 грн. заборгованості за договором про наданя споживчого кредиту № 1 від 18.02.2008 року станом на 28.07.2015 року та по 1218 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист №161/12502/15-ц, на підставі якого 29.11.2017 року Луцьким РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області було відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (ВП №55265427)

26.07.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та нею був укладений Договір №673/К купівлі-продажу майнових прав, за яким первісний кредитор/продавець відступив шляхом продажу їй, як новому кредитору/покупцю права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 1) від 18.02.2008 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2018 року у справі №161/12502/15ц замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №55265427 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2017 року у справі №161/12502/15-ц

17.10.2018 року вказаний виконавчий лист був повернутий без виконання їй як новому стягувачу на підставі ч. 1 п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказує також, що за домовленістю сторін, боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку належним чином виконала зобов`язання за договором №1 від 18.02.2008 року до подання даної заяви.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/12502/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення 969776,33 грн. заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту №1 від 18.02.2008 року станом на 28.07.2015 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за № 161/12502/15-ц відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким її заяву задовольнити.

На адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а тому не може взяти участь у розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Заявляючи клопотання про відкладення судового засідання ОСОБА_2 не подала суду доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин про неможливість явки в судове засідання, тому апеляційний суд визнав причини неявки ОСОБА_2 неповажними та відмовив у відкладенні розгляду справи. Також суд враховує положення частини 3 статті 369 та статті 372 ЦПК України згідно з якими, явка до суду апеляційної інстанції є правом учасника суду.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2017 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» 969776,33 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 18.02.2008 року станом на 28.07.2015 року та по 1218 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Луцькому РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області знаходився виконавчий лист у справі №161/12502/15-ц виданий 25.07.2017 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та судових витрат по справі.

На підставі зазначеного виконавчого листа 29.11.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 55265427.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження з боржника стягнуто також виконавчий збір у розмірі 96677,63 грн.

26.07.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №673/К купівлі-продажу майнових прав, за яким первісний кредитор/продавець відступив шляхом продажу ОСОБА_1 , як новому кредитору/покупцю права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 1) від 18.02.2008 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2018 року у справі №161/12502/15ц замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №55265427 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2017 року у справі №161/12502/15-ц.

17.10.2018 року виконавчий лист був повернутий без виконання ОСОБА_1 , як новому стягувачу на підставі ч. 1 п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 стверджувала, що за домовленістю сторін, боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку належним чином виконала зобов`язання за договором №1 від 18.02.2008 року перед новим стягувачем ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник зазначає, що ОСОБА_2 в добровільному порядку виконала боргові зобов`язання за кредитним договором № 1 від 18 лютого 2008 року, таким чином відпали підстави для примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого документу, виданого в рамках даної цивільної справи.

Однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення зобов`язання за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме: про виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2017 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Дельта Банк» 969776,33 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 18.02.2008 року станом на 28.07.2015 року та по 1218 грн. судового збору, відтак відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання боржників виконано.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З матеріалів справи слідує, що виконавчий документ був повернутий ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (оскільки стягувач подала письмову заяву про припинення виконавчого провадження). Таким чином права нового стягувача наявністю такого виконавчого листа ніяким чином не порушуються, оскільки виключно вона, як стягувач вирішуватиме питання щодо пред`являти його до виконання в майбутньому.

За таких обставин, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду щодо відмови з задоволені заяви, а доводи апеляційної скарги про підставність даної заяви є власним тлумаченням положень статті 432 ЦПК України.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України апеляційним судом не встановлено.

Не бажання стягувача продовжувати процедуру примусового виконання рішення суду, може бути реалізовано таким у передбачений законом порядку, а не шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України,суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 20 січня 2022 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: